ДОСЛІДЖЕННЯ ВПЛИВУ НЕФРОПРОТЕКТОРНОГО ЗБОРУ НА СТРУКТУРУ НИРОК ЩУРІВ З ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЮ ГЕНТАМІЦИНОВОЮ НЕФРОПАТІЄЮ - Марчишин, С. М.; Дорошенко, О. Г.; Андріїшин, О. П.; Пасєчко, Н. В.; Савченко, І. П.; Хоміцька, А. І. (Здобутки клінічної і експериментальної медицини, 2025)
РЕЗЮМЕ. Захворювання нирок є однією з головних проблем охорони здоров’я та причиною 1,5 % усієї смертності у світі. Небезпечним ускладненням таких захворювань є гостра ниркова недостатність (ГНН). Окрім високої летальності, ГНН також асоціюється з розвитком хронічної хвороби нирок (ХХН). Серед причин поширеності зазначених захворювань особливе місце має сьогодні медикаментозна гостра ниркова недостатність (ГНН), особливо внаслідок впливу антибіотиків. Провідне місце серед лікарських препаратів, які чинять нефротоксичний вплив, належить антибіотикам групи аміноглікозидів. Найвираженішим нефротоксичним антибіотиком є гентаміцин. Цей препаратат найчастіше використовують як засіб для моделювання нефротоксичності у тварин. З метою запобігання ушкодження нирок та прогресування і хронізації захворювань застосовують нефропротектори. Як нефропротектори у комплексному лікуванні захворювань нирок використовують лікарські рослини, які містять комплекс БАР, що проявляють антиоксидантні, діуретичні, протизапальні, антибактеріальні, спазмолітичні, мембраностабілізувальні властивості, покращують кровообіг в нирках, швидкість фільтрації сечі тощо. Мета – вивчити коригуючий вплив нефропротекторного збору на мікроскопічну будову нирок та порівняти його ефективність із дією референс-препарату «Хофітол» за умов експериментального токсичного ураження нирок гентаміцином. Матеріал і методи. Нефропротекторні властивості досліджуваного збору вивчали на моделі гострого токсичного ураження нирок гентаміцином. Досліди проведено на статевозрілих щурах-самках масою 160–280 г із дотриманням вимог біоетики. Щурів виводили з досліду під легким тіопентал-натрієвим наркозом шляхом декапітації, виділяли нирки. Шматочки нирок фіксували у 10 % розчині формаліну, зневоднювали в розчинах етанолу різної концентрації та заливали у парафін. Зрізи фарбували гематоксиліном та еозином за методом Ван Гізон. Мікроскопічне вивчення мікропрепаратів проводили під мікроскопом Granum, мікрофотографування здійснювали цифровою відеокамерою Granum DСМ 310. Фотознімки обробляли на комп’ютері Pentium 2,4GHz за допомогою програми Toup View. Обговорення. Одержані морфологічні дані засвідчили, що досліджуваний нефропротекторний збір суттєво зменшує пошкоджувальну дію гентаміцину: зменшуються розміри уражених ділянок ниркової паренхіми, кровонаповнення ниркових тілець менше виражене, суттєво краще збережені нефроцити проксимальних, тонких і дистальних канальців та збірних проток (їх цитоплазма виглядає більш гомогенною, розміри і кількість вакуолей у ній суттєво менша). Особливо чітко це виражено в нирках тварин, які отримували більшу дозу рослинного збору. Висновки. 1. Гістологічні дослідження показали, що нефропротекторний збір у дозах 5 мл/кг і 10 мл/кг запобігає розвитку гентаміцин-індукованої нефропатії: зменшуються структурні зміни у тубулярній структурі звивистих канальців кіркових нефронів, збільшуються структурно інтактні ділянки кори нирок. Нефропротекторний збір в обох дозах покращував морфометричні показники стану кори нирок, але в дозі 10 мл/кг ці позитивні зміни були вираженішими. Цитопротективна дія досліджуваного збору на даній моделі ниркової патології має чіткий дозозалежний ефект. Нефропротекторний збір у дозі 10 мл/кг за цитозахисним впливом на кіркові нефрони не поступався препарату порівняння Хофітолу.