ФІБРИЛЯЦІЯ ПЕРЕДСЕРДЬ У ПАЦІЄНТА З ПРЕЕКЗИТАЦІЄЮ (ВИПАДОК З ПРАКТИКИ) - Дзига C. В. (Здобутки клінічної і експериментальної медицини, 2025)
РЕЗЮМЕ. Передчасне збудження шлуночків є вродженою аномалією, що характеризується наявністю додаткового шляху проведення (ДШП), який оминає атріовентрикулярний вузол (АВ-вузол). Часто наявність преекзитації шлуночків є безсимптомною, тобто ЕКГ-феноменом, проте в ряді випадків наражає на підвищений ризик повторних суправентрикулярних тахікардій та раптової серцевої смерті внаслідок швидкого проведення фібриляції передсердь (ФП). Рання ідентифікація преекзитації і належна стратифікація ризику мають величезне значення для визначення найбільш вдалої стратегії лікування і забезпечення безпеки цих осіб. Мета – на прикладі клінічного випадку продемонструвати особливості електрокардіографічної діагностики ФП у пацієнта з преекзитацією, обґрунтувати важливість своєчасної діагностики та лікування. Матеріал і методи. Проаналізовано літературні публікації, що висвітлюють механізми розвитку та аспекти діагностики тахіаритмій у пацієнтів з преекзитацією та висвітлено клінічний випадок пароксизму ФП у пацієнта з синдромом Вольфа – Паркінсона – Уайта (WPW). Результати. Чоловік, 26 років, госпіталізований у відділення невідкладної допомоги з ФП та ознаками преекзатації; на ЕКГ – нерегулярна ширококомплексна тахікардія, гемодинаміка нестабільна. Була проведена синхронізована кардіоверсія, в результаті якої вдалося відновити синусовий ритм. ЕКГ на синусовому ритмі виявила стійку преекзитацію. Після дообстеження пацієнт скерований для проведення електрофізіологічного обстеження та радіочастотної абляції (РЧА). Висновки. Електрокардіографічний метод має ключове значення у діагностиці синдромів передчасного збудження шлуночків та асоційованих з ними пароксизмальних тахіаритмій, а також орієнтовній оцінці локалізації ДШП. ФП стає потенційно смертельною аритмією за наявності преекзитації, оскільки швидка активація шлуночків може призвести до їх фібриляції. Рання стратифікація та ведення пацієнтів з синдромом WPW є важливими для зменшення ризику виникнення ФП та раптової серцевої смерті. РЧА є ефективним методом лікування таких пацієнтів.