ПРОБЛЕМИ ТА ПЕРСПЕКТИВИ ОПТИМАЛЬНОГО ЛІКУВАННЯ АРТЕРІАЛЬНОЇ ГІПЕРТЕНЗІЇ У ХВОРИХ З ГОСТРИМ КОРОНАРНИМ СИНДРОМОМ ТА ІНФАРКТОМ МІОКАРДА - Левицька, Л. В.; Кашуба, М. І.; Юрків, В. В. (Здобутки клінічної і експериментальної медицини, 2023)
РЕЗЮМЕ. Артеріальна гіпертензія (АГ) є одним із основних факторів ризику розвитку гострого коронарного синдрому (ГКС) та інфаркту міокарда (ІМ). З клінічної точки зору артеріальний тиск (АТ) слід ретельно контролювати у пацієнтів з гострим коронарним синдромом з багатьох причин, насамперед для запобігання подальшому пошкодженню органів-мішеней і ускладнень. Проте єдиної точки зору щодо цільових рівнів АТ у окремих категорій хворих на різних етапах відновного лікування інфаркту міокарда на сьогодні немає. Гіпертензія в анамнезі хворих на інфаркт міокарда найбільше асоціюється з гіршим прогнозом. Навпаки, деякі дослідження показали, що підвищення систолічного артеріального тиску в гострій фазі ІМ має компенсаторний і захисний ефект і пов’язане з нижчою смертністю протягом 1 року від коронарної оклюзії. Тому пошук оптимальних програм ведення артеріальної гіпертензії у хворих з гострим коронарним синдромом та інфарктом міокарда на сьогодні є актуальним і перспективним завданням.