ДИСФУНКЦІЯ ПЛАЦЕНТИ, ЯК ФАКТОР УСКЛАДНЕНОГО ПЕРЕБІГУ ВАГІТНОСТІ: ВІД ТЕОРІЇ ДО ПРАКТИКИ - Маланчук, Л. М.; Маланчук, А. С.; Мартинюк, В. М.; Маланчук, С. Л.; Франчук, М. О.; Гірін, С. В.; Гулій, М. А. (Здобутки клінічної і експериментальної медицини, 2022)
РЕЗЮМЕ. Сучасний погляд на роль плацентарної дисфункції у розвитку ускладнень вагітності має не лише теоретичне, але й велике практичне значення. Менеджмент під час вагітності має бути спрямований як на підтримку функцій плаценти впродовж усього періоду гестації, так і на пошук чутливих методів ранньої діагностики та прогнозування перебігу патологічного процесу. З цієї точки зору великий інтерес представляє вивчення внутрішньоклітинних процесів енергетичного обміну в умовах фізіологічного та патологічного плацентогенезу та можливостей біорегуляційної корекції акушерської патології. Мета – оцінка ефективності застосування метаболічної терапії у вагітних із дисфункцією плаценти на основі цитохімічних досліджень мітохондріального статусу лимфоцитів. Матеріал і методи. Обстежено 60 жінок із одноплідною вагітністю у терміні 22-28 тижнів. І група – вагітні з фізіологічним перебігом вагітності (контрольна група) – 20 пацієнток; ІІ група – вагітні із дисфункцією плаценти, які отримали стандартну метаболічну терапію – 20 пацієнток; ІІІ група – вагітні із дисфункцією плаценти, яким призначали біорегуляційну корекцію препаратами «Heel» – 20 пацієнток. Усім вагітним проводилося повне клініко-лабораторне обстеження перед та після завершення експерименту. Пацієнтки ІІ групи отримували стандартну метаболічну терапію, яка включала препарати L-аргініну. Респонденти дослідження ІІІ групи упродовж 10 днів отримували лікування препаратами Оваріум композітум, Коензим композітум та Убіхінон композітум. Результати. Результати дослідження виявили позитивну терапевтичну картину у основних групах вагітних із дисфункцією плаценти, проте результати оцінки мітохондріального дисбалансу показали відновлення енергетичного обміну за ключовими параметрами лише у пацієнток, котрі отримували комплексну терапію біорегуляційними препаратами «Heel», а отже прогноз благополучного завершення вагітності у них був реально вищим. Висновки. Таким чином, цитохімічна оцінка стану енергетичного забезпечення клітин може використовуватися як дієвий інструмент діагностики та прогнозування ускладнень вагітності при дисфункції плаценти. Призначення біорегуляційних препаратів у комплексному лікуванні вагітних з груп ризику розвитку акушерської патології на фоні плацентарної недостатності дозволяє розширити панель ефективного терапевтичного менеджменту.