ФОСФОМІЦИН: РЕЗЮМЕ ВІДОМОГО ПРЕПАРАТУ І ПЕРСПЕКТИВИ ЗАСТОСУВАННЯ В ХІРУРГІЧНІЙ ПРАКТИЦІ - Ващук, В. В.; Кирик, Т. П.; Хомченко, Т. В.; Кушнірчук, М. І.; Байдала, Р. П.; Крат, М. Й.; Морозович, О. М. (Здобутки клінічної і експериментальної медицини, 2022)
РЕЗЮМЕ. У роботі наведено огляд наукових джерел стосовно фосфоміцину – препарату, який поновлює своє місце в арсеналі протимікробних засобів у лікуванні пацієнтів з хірургічною інфекцією. Мета дослідження – окреслити перспективи застосування фосфоміцину в сучасних схемах антибіотикотерапії у лікуванні пацієнтів з різними проявами хірургічної інфекції. Матеріал і методи. У роботі використані бібліосистематичний та аналітичний методи пошуку та аналізу наукової інформації, отриманої з наукових публікацій з імпакт-фактором. Пошук здійснювався в базах даних Pubmed, medLine, ClinicalKey, включав публікації за останні 10 років. Результати. Фосфоміцин синтезований маже п’ять десятиліть тому і на сьогодні зберігає активність стосовно низки мультирезистентних штамів та збудників з розширеною резистентністю. Фосфоміцин характеризується мінімальним ступенем взаємодії з іншими лікарськими засобами і має відносно сприятливий профіль безпеки. Результатами численних клінічних досліджень доведена ефективність препарату при лікуванні пацієнтів не тільки з інфекцією сечовивідних і дихальних шляхів, а й з інфекційним ураженням кісток, суглобів, шкіри і м’яких тканин, ЦНС. Водночас було встановлено, що фосфоміцин має значний потенціал використання в кардіохірургії, трансплантології, профілактиці хірургічної інфекції в колоректальній хірургії. Висновки. Доведена клінічна ефективність фосфоміцину як при монотерапії, так і в комбінації з іншими антибактеріальними засобами при лікуванні пацієнтів з інфекційними процесами позашпитального та нозокоміального ґенезу різної локалізації в хірургічній практиці. Дані досліджень зі застосування фосфоміцину, які наведені у літературі, є багатообіцяючими і свідчать про значний потенціал використання цього препарату як допоміжного засобу у випадках інфекційних ускладнень у пацієнтів відділень інтенсивної терапії.