НЕЙРОГУМОРАЛЬНІ ПОРУШЕННЯ У ХВОРИХ НА ХРОНІЧНИЙ КОРОНАРНИЙ СИНДРОМ, КОМОРБІДНИЙ З НЕАЛКОГОЛЬНОЮ ЖИРОВОЮ ХВОРОБОЮ ПЕЧІНКИ - Михайловська, Н. С.; Міняйленко, Л. Є.; Лісова, О. О.; Кулинич, Т. О.; Грицай, А. В.; Шершньова, О. В.; Стецюк, І. О. (Здобутки клінічної і експериментальної медицини, 2021)
Неалкогольна жирова хвороба печінки розглядається як один із асоційованих з метаболічним синдромом станів, що значно погіршує перебіг хронічного коронарного синдрому (ХКС). Мета – вивчити рівні адипоцитокінів, маркерів системного запалення та ендотеліальної дисфункції та їх взаємозв’язок з клінічним перебігом ХКС, коморбідної з неалкогольною жировою хворобою печінки (НАЖХП). Матеріал і методи. У проспективне моноцентрове подвійне відкрите дослідження в паралельних групах залучено 120 хворих на ХКС: стабільну стенокардію напруження ІІ–ІІІ функціонального класу віком 60,0 (55,0; 64,0) років, з них 67 (55 %) чоловіки і 53 (45 %) жінки. До групи контролю увійшли 30 практично здорових осіб віком 59,0 (58,0; 66,0) років, серед них 14 (46 %) чоловіків і 16 (54 %) жінок). Визначення вмісту біомаркерів (адипонектину, резистину, інсуліну, асиметричного диметиларгініну (ADMA), С-реактивного протеїну) у сироватці крові виконувалося за допомогою імуноферментного аналізу. Результати. У хворих на ХКС із НАЖХП похідні рівні біомаркерів вірогідно (р<0,05) відрізнялись від показників групи контролю: концентрація резистину була на 48 % вищою, адипонектину на 60 % нижчою; спостерігалось збільшення вмісту СРБ (у 8,9 раза) та ADMA (на 42 %). У хворих на ХКС без патології печінки рівні адипонектину і резистину суттєво не переважали аналогічні показники у здорових осіб, однак відзначено достовірно вищі рівні СРБ (у 3,1 раза) та ADMA (на 30 %). У хворих на ХКС, поєднану з НАЖХП, порівняно з пацієнтами з ХКС без структурно-функціональної патології печінки, встановлено значне (р<0,05) зменшення рівня адипонектину на 31,6 %, збільшення резистину на 27 %, ADMA на 21 % та СРБ у 2,81 раза. У хворих з неалкогольним стеатогепатитом (НАСГ) активність системного запалення була вірогідно більшою, порівняно з хворими зі стеатозом, що підтверджувалось підвищенням концентрації СРБ на 44 % (р<0,05). Виявлені кореляції відображають взаємозв’язок функціонального стану печінки з метаболічними та нейрогуморальними порушеннями. Висновки. У хворих на ХКС, асоційовану з НАЖХП, спостерігається дисбаланс адипоцитокінів (зменшення концентрації адипонектину, збільшення рівня резистину та зменшення співвідношення адипонектину до резистину) порівняно з контрольною групою та з хворими на ХКС без патології печінки. Достовірне зростання сироваткового рівня ADMA та СРБ свідчить про наявність дисфункції ендотелію на тлі активації системного запалення і може вказувати на патогенетичне значення цих маркерів у розвитку та прогресуванні ХКС на тлі НАЖХП.