ХАРАКТЕРИСТИКА МОРФО-ФУНКЦІОНАЛЬНОГО СТАНУ КОРОНАРНОГО КРОВООБІГУ В ПЕРИМЕНОПАУЗАЛЬНИХ ЖІНОК, ГОСПІТАЛІЗОВАНИХ З ПРИВОДУ ГОСТРОГО КОРОНАРНОГО СИНДРОМУ БЕЗ ПІДЙОМУ СЕГМЕНТА ST. - Solomenchuk, T. M.; Protsko, V. V. (Вісник наукових досліджень, 2017)
Особливу увагу кардіологи та науковці надають жінкам із гострим коронарним синдромом (ГКС) перименопаузального віку. Завдяки дії естрогенів, жінки протягом репродуктивного періоду мають нижчий ризик розвитку гострої коронарної патології, кардіоваскулярне протективне значення яких втрачається унаслідок істотного зниження естрогенового фону в перименопаузальний період. Мета дослідження – провести порівняльний аналіз стану вінцевого кровообігу за даними коронарної ангіографії у жінок із гострим коронарним синдромом без підйому сегмента ST (ГКСбпST) залежно від рівня статевих гормонів. Матеріали і методи. Обстежено 81 жінку віком 35–76 років (середній вік (59,1±1,06) року, яких госпіталізовано з приводу ГКСбпST і визначали рівень жіночих статевих гормонів (естрадіол, ЛГ (лютеїнізуючий гормон), ФСГ (фолікулостимулювальний гормон гіпофіза) та проводили коронароангіографію. Залежно від гормонального статусу всіх пацієнток загальної групи поділили на дві підгрупи: І підгрупа (n=50) – жінки з індексом співвідношення рівня ЛГ/ФСГ<1 (естрогенодефіцит). У ІІ підгрупу (n=31) увійшли хворі жінки з індексом ЛГ/ФСГ>1 (відносно збережений естрогеновий фон). Результати досліджень та їх обговорення. Порівняно з жінками, які мають відносно збережений естрогеновий фон (ІІ підгрупа), у жінок з естрогенодефіцитом (І підгрупа) достовірно частіше реєструються тяжкі гемодинамічно значимі ураження коронарних артерій, а саме: у 6 разів частіші багатосудинні ураження (35,14 % (І) проти 5,88 % (ІІ)), у 2–2,8 раза частіше з локалізацією переважно в проксимальних (81,08 % (І) та 29,41 % (ІІ)) медіальних сегментах 70,83 % (І) та 35,29 % (ІІ)), майже у половини – у поєднанні з ураженнями дистальних сегментів (48,65 % (І) проти 17,65 % (ІІ)). Найчастіше виявляються зміни в основних магістральних артеріях – лівій коронарній артерії та її передній міжшлуночковій гілці. У двох із трьох жінок з ГКСбпST загальної групи (55 хворих, 67,90 %) відмічено непрямі ознаки істотних порушень коронарної мікроциркуляції та міокардіальної перфузії, які у півтора раза достовірно частіше реєструвалися в осіб з ознаками гіпоестрогенії в постменопаузальному періоді. У третини обстежених жінок (33,33 %) загальної групи при коронароангіографії виявляли практично інтактні коронарні артерії. У жінок з гемодинамічно значимими стенозами візуалізувались дефекти (звиразкування) атеросклеротичних бляшок. Індекс виразкування, який в загальній групі становив (0,770±0,012) од., виявився достовірно нижчим серед жінок І підгрупи (0,736±0,013) од., порівняно з хворими з ІІ підгрупи (0,830±0,018) од., що свідчило про глибші деструктивні зміни в уражених коронарних артеріях на ґрунті естрогенодефіциту. Висновки. Естрогенодефіцит у перименопаузальних жінок із ГКСбпST призводить до тяжких дифузних уражень коронарного русла: формування множинних гемодинамічно значимих стенозів та тромбозів на ґрунті виразнішого звиразкування атеросклеротичних бляшок у магістральних коронарних артеріях, виникнення грубих порушень міокардіальної перфузії та мікроциркуляції, що стає основою розвитку гострих порушень коронарного кровообігу в жінок.