ОСОБЛИВОСТІ ПРОЯВІВ ТРИВОЖНОСТІ В ЕМІГРАНТІВ ТА РЕЕМІГРАНТІВ, ХВОРИХ НА ДЕПРЕСИВНІ РОЗЛАДИ - Венгер, О. П. (Вісник наукових досліджень, 2015)
Проведене дослідження особливостей тривоги у 196 емігрантів, 191 реемігрантів порівняно з 198 неемігрантами із різними формами депресивних розладів за допомогою шкали тривоги М. Hamilton (HARS) виявило високе ураження цього контингенту тривожними розладами. Загальною тенденцією є більше вираження тривожних розладів у емігрантів (середній показник (23,3±8,5) бала у групі психогенної депресії, (25,5±9,6) бала – ендогенної, (27,8±3,8) бала – органічної), високим є також показник у групі реемігрантів – відповідно (18,8±5,2) бала, (21,3±6,0) бала та (25,6±2,6) бала. Найнижчими рівні тривоги є у неемігрантів: відповідно (16,9±6,2) бала, (20,5±9,1) бала та (23,8±7,2) бала. Значущі розбіжності виявлено при порівнянні усіх груп хворих із психогенними депресіями (р<0,05 і більше), серед хворих із ендогенними депресіями – між групами неемігрантів та емігрантів, неемігрантів та реемігрантів (р<0,01 та р<0,05 відповідно), серед пацієнтів із органічними депресивними розладами – між усіма групами (р<0,01). Ці закономірності тісно пов’язані з соціально-психологічними умовами – необхідністю для емігрантів повернутися за кордон і побоюваннями у зв’язку з цим щодо можливості продовження роботи через психічний розлад і фрустраційні тенденції серед реемігрантів.