ЗВ’ЯЗОК РЕМОДЕЛЮВАННЯ МІОКАРДА ЛІВОГО ШЛУНОЧКА ТА ЕНДОТЕЛІАЛЬНОЇ ФУНКЦІЇ У ХВОРИХ НА ГІПЕРТОНІЧНУ ХВОРОБУ В ПОЄДНАННІ З ЦУКРОВИМ ДІАБЕТОМ 2 ТИПУ - Фуштей, І. М.; Гура, Е. Ю. (Вісник наукових досліджень, 2015)
Метою дослідження було визначення стану ендотеліальної функції та особливості ремоделювання міокарда лівого шлуночка у пацієнтів із гіпертонічною хворобою (ГХ ) у поєднанні з ЦД 2 типу. Обстежено 90 пацієнтів у середньому віці (59,2±8,6) року. У 60 пацієнтів діагностували гіпертонічну хворобу та цукровий діабет 2 типу. Встановлено, що у пацієнтів із гіпертонічною хворобою ІІ стадії у поєднанні з цукровим діабетом 2 типу виявляється виражена ендотеліальна дисфункція, яка проявляється підвищенням концентрації ендотеліну-1 у сироватці крові на фоні зниження продуктів метаболізму оксиду азоту та показників ендотелійзалежної вазодилатації. Визначається пряма залежність ендотеліальної функції від типу ремоделювання міокарда ЛШ та вона виявилась достовірно більш значимою при ексцентричній гіпертрофії лівого шлуночка і при концентричному ремоделюванні ЛШ. При поєднанні з цукровим діабетом 2 типу з гіпертонічною хворобою ІІ стадії проявляється систолічна та діастолічна функції лівого шлуночка, які визначаються зниженням фракції викиду, циркулярного скорочення міокарда на фоні високих показників маси міокарда лівого шлуночка та індексу маси міокарда лівого шлуночка з перевагою рестриктивного та гіпертрофічного типів діастолічної дисфункції. Зазначені зміни внутрішньосерцевої гемодинаміки переважають при концентричному ремоделюванні лівого шлуночка. Високодостовірні парні кореляційні взаємозв’язки між основними показниками внутрішньосерцевої гемодинаміки й ендотеліальної дисфункції визначають важливе значення останньої у ремоделюванні міокарда в пацієнтів із гіпертонічною хворобою і цукровим діабетом 2 типу.