ОСОБЛИВОСТІ МЕТАБОЛІЗМУ КІСТКОВО-ХРЯЩОВОЇ ТКАНИНИ У ХВОРИХ НА КОМОРБІДНУ ПАТОЛОГІЮ ОРГАНІВ ТРАВЛЕННЯ - Boiko, T. V. (Вісник наукових досліджень, 2017)
У статті викладено особливості маркерів кісткового метаболізму та деструкції сполучної тканини у хворих із коморбідною патологією органів травлення (КПОТ). Мета дослідження – вивчити особливості метаболізму кістково-хрящової тканини у хворих із коморбідною патологією органів травлення. Матеріали і методи. Обстежено 136 пацієнтів із коморбідною патологією гастродуоденопанкреатичної зони і печінки: 30 хворих (22,1 %) на хронічний гастродуоденіт (перша група), 44 (32,4 %) – на хронічний гастродуоденіт у поєднанні з хронічним панкреатитом (друга група) і 62 (45,6 %) – на хронічний гастродуоденіт у поєднанні з хронічним панкреатитом на тлі хронічного гепатиту (третя група). Для верифікації діагнозу використовували широкий спектр клінічних і лабораторно-інструментальних обстежень. Також проводили денситометричне дослідження поперекового відділу хребта та проксимального відділу правої стегнової кістки. Метаболізм кістково-хрящової тканини оцінювали за концентрацією оксипроліну, румалонових антитіл і активністю лужної фосфатази. Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що у всіх обстежених відмічалася гіперпродукція оксипроліну та румалованих антитіл (РмАт) порівняно зі здоровими особами. Показник кісткового метаболізму – активність лужної фосфатази – мав тенденцію до зростання у пацієнтів із хронічним гастродуоденітом і хронічним панкреатитом на тлі хронічного гепатиту. Так, у пацієнтів із поєднанням хронічного гастродуоденіту і хронічного панкреатиту за умови наявності хронічного гепатиту рівень оксипроліну був вищий на 25,9 %, румалонових антитіл – на 32,6 %, ніж у хворих на хронічний гастродуоденіт. У всіх пацієнтів з ураженням печінки відмічено підвищення активності лужної фосфатази, проте найвища активність ферменту була зафіксована у хворих із глибокими змінами кісткової тканини, що відповідають критеріям остеопорозу. У всіх обстежених хворих, незалежно від захворювання, при поглибленні остеодефіциту спостерігається збільшення рівня оксипроліну та румалонових антитіл (р<0,01). Виявлено зворотний кореляційний зв’язок між показниками мінеральної щільності кісткової тканини, оксипроліну та румалонових антитіл у хворих із КПОТ. Висновки. Рівень метаболізму сполучної тканини тісно пов’язаний зі станом мінеральної щільності кісткової тканини. У хворих на хронічний гастродуоденіт із хронічним панкреатитом на тлі хронічного гепатиту відмічаються більш виражені зміни метаболізму кістково-хрящової тканини, ніж в інших групах (хронічний гастродуоденіт, хронічний гастродуоденіт у поєднанні з хронічним панкреатитом).