НЕВИРІШЕНІ ПИТАННЯ ХІРУРГІЧНОГО ЛІКУВАННЯ ХВОРИХ НА ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНУ ВЕНТРАЛЬНУ ГРИЖУ ЗА УМОВ КОМОРБІДНОСТІ. - Piatnochka, V. I. (Вісник наукових досліджень, 2017)
Хірургічне лікування пацієнтів із вентральною грижею є однією із важливих проблем хірургії органів черевної порожнини. Мета дослідження – на основі аналізу літературних даних визначити головні пріоритетні напрямки, що потребують подальшого вивчення і розробки при хірургічному лікуванні хворих на післяопераційну вентральну грижу за умов коморбідності. Матеріали і методи. Проведено огляд літературних джерел, присвячений вивченню питання хірургічного лікування хворих на післяопераційну вентральну грижу за умов коморбідності. Результати досліджень та їх обговорення. Від 3 % до 19 % усіх лапаротомій ускладнюються формуванням післяопераційної вентральної грижі (ПОВГ) із тенденцію до зростання. 60 % пацієнтів із ПОВГ є працездатного віку, що визначає проблему лікування таких хворих не тільки як медичну, але і як соціальну. Відсоток рецидивувань складає 4,3–46 %, а при великих і гігантських ПОВГ сягає 80 % з летальністю 12–21 % у хворих старшої вікової групи. У пацієнтів із морбідним ожирінням ризик виникнення ПОВГ як після лапаротомних, так і після лапароскопічних операційних втручань підвищується в 3–4 рази і складає 28–45 %. Досвід активного застосування сіток у хірургії ПОВГ продемонстрував значні переваги поліпропіленових монофіламентних матеріалів, порівняльна оцінка яких є досить стриманою. Аналіз літератури підкреслює, що результат хірургічного лікування післяопераційних вентральних гриж залежить як від місцевих чинників у зоні імплантації сітчастого ендопротеза, так і від загального стану організму. Висновки. Залишається невирішеною проблема підвищеної ексудації рідини в ділянці імплантації сітки, відсутня порівняльна оцінка тканинної реакції на сітки з різною питомою вагою вмісту пролену та діаметром пор. Відсутні критерії вибору імплантата та способу операційного втручання у хворих із недиференційованої дисплазії сполучної тканини (НДСТ). Недостатньо висвітлені можливості сонографічного моніторингу з метою оцінки стану тканин у зоні імплантації сітки в післяопераційному періоді. Все це підлягає подальшому науковому вивченню.