САНІТАРНО-ОСВІТНЯ РОБОТА В ЧАС ПАСИВНОГО ВИЯВЛЕННЯ ТУБЕРКУЛЬОЗУ - Корнага, С. І.; П’ятночка, І. Т.; Теренда, Н. О. (Вісник соціальної гігієни та організації охорони здоров'я України, 2024)
Мета: активізувати пасивне виявлення хворих на туберкульоз шляхом активного проведення санітарно-просвітньої роботи серед населення. Матеріали і методи. На підставі анкетних досліджень, безпосереднього опитування хворих на туберкульоз людей, а також сімейних лікарів, виявлені доволі слабкі знання щодо туберкульозу серед згаданих. Показані неодноразові помилки й недоліки роботи очільників фтизіатричної служби та наслідки цієї роботи. Використано бібліосемантичний метод та метод системного аналізу. Результати. Доволі складною та своєрідною є епідеміологія туберкульозу з характерною циклічністю. Клінічні ознаки захворювання досить різноманітні та неспецифічні. За останні роки під впливом динамічних суспільних явищ спостерігається клінічний патоморфізм туберкульозу, істотно змінюється епідеміологія хвороби, видова структура збудника та перебіг захворювання. У звʼязку зі значним покращанням ситуації з туберкульозу в країні з’вилося деяке послаблення настороженості щодо цієї недуги, що і призвело до певних помилок, ніби всі питання щодо туберкульозу вирішено. В час реформ в охороні здоров’я в Україні, епідемії ВІЛ/СНІДу, пандемії COVID-19 протидія туберкульозу погіршилася, незважаючи на використання передового світового досвіду. При цьому не слід нехтувати реаліями нашого життя, передусім не забувати про профілактику, своєчасне виявлення туберкульозу, його адекватне та повноцінне лікування. У цьому аспекті ефективну санітарно-освітню роботу, насамперед фтизіатрів, серед населення та хворих важко переоцінити. Висновки. Хибна оптимізація мережі протитуберкульозної служби, втрата значної кількості досвідчених фтизіатрів, привела до значних втрат і погіршення епідеміологічної ситуації з туберкульозу, зокрема, занедбання санітарно-освітньої роботи і це ще в період лютування ВІЛ/СНІДу та COVID-19. Епідеміологічну ситуацію можна значно покращити шляхом активізації масової санітарно-освітньої роботи на всіх доступних рівнях. При цьому основну роль повинні відігравати фтизіатри, як основне ядро в протидії туберкульозу. І це, на теперішній час, є доступним і без значних затрат. Результат не забариться, активізується раннє виявлення недуги, покращаться результати лікування, здоровʼя людей.