СТАТЕВО-ВІКОВА СТРУКТУРА СМЕРТНОСТІ НАСЕЛЕННЯ УКРАЇНИ ВІД НЕІНФЕКЦІЙНИХ ХВОРОБ УПРОДОВЖ 2005–2021 РР. - Рудень, В. В. (Вісник соціальної гігієни та організації охорони здоров'я України, 2023)
Мета: з’ясування своєрідних статево-вікових особливостей смертності з причини неінфекційних хвороб серед населення України упродовж 2005–2021 рр. як базис для напрацювання диференційованих механізмів мінімізації неповоротних втрат людського ресурсу. Матеріали і методи. Виконано епідеміологічне, одномоментне, суцільне дослідження з використанням біостатистичних даних бази Державного комітету статистики України за 2005–2021 рр., із застосуванням для епідеміологічного аналізу комп’ютерного пакета Microsoft Office Excel (2021) та низки наукових медико-біостатистичних методів із врахуванням принципів системності. Результати. Аргументовано, що в загальній кількості смертей, спричинених НІХ в Україні (Мніх=80,3±0,9 %), у період 2005–2021 рр., показник частки померлих осіб чоловічої статі в середньому становив Мч=47,3±0,6 % (Мч=252 936±503; при Мч=1230,1±35,1/100 000), тоді як медіально частка померлих жінок із даної причини смерті являла Мж=52,7±0,7 % (М=281 189±530, де Мж=1175,6±34,3/ о/оооо). Встановлено найвищий відсоток числа смертей із причини НІХ у віці 60 років і старше, при середньорічній частці М=85,5±0,9 % (М=456 268±675; Р=4748,4±68,9/100 000), тоді як середня частка померлих осіб віком 18–59 років з аналізованої причини склала М=14,4±0,4 % (М=77 336±278) населення даної вікової категорії, при М=286,9±17/100 тис., у той час, коли показник частки померлих від НІХ віком 0–17 років вказував на пересічний процентний вираз М=0,1±0,03 % (М=520±23) осіб даної вікової категорії з М=6,4±2,5/100 000. Висновки. Отримані біостатистичні дані засвідчують про необхідність напрацювання на рівні держави та МОЗ України відповідних програм щодо диференційованих механізмів мінімізації неповоротних втрат для їх реалізації на державному, регіональних і місцевих рівнях, що дозволило б у громадському здоров’ї підвищити якість життя населення, зберегти та відновити у наявному людському ресурсі життєвий, духовний, економічний, соціальний, трудовий, морально-політичний, воєнний та оборонний потенціал незалежної країни тощо.