СИСТЕМНИЙ ПІДХІД ДО АНАЛІЗУ РЕФОРМУВАННЯ ВЛАСНЕ СИСТЕМИ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я В УКРАЇНІ - Литвинова, О. Н.; Теренда, О. А.; Запорожан, Л. П.; Феш, М. С. (Вісник соціальної гігієни та організації охорони здоров'я України, 2023)
Мета: проаналізувати зміни і стратегії забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя в Україні. Матеріали і методи. Для аналізу використано нормативно-правові акти, які були прийняті в Україні у 2012–2022 рр. При проведенні дослідження були використані загальнонаукові та спеціальні методи дослідження, зокрема аналіз і синтез, порівняння, узагальнення, системно-структурний аналіз та аналітичний метод. Результати. Проаналізовано етапи реформування системи охорони здоров’я України у сфері забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя протягом 2012–2022 рр. Відмічено складні нормативно-правові колізії у співпраці державної санітарно-епідеміологічної служби (СЕС) та представників приватного бізнесу. На зміну СЕС у державі розпочато розбудову системи громадського здоров’я. Сьогоднішнє законодавство у сфері захисту здоров’я базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров’я, Закону України «Про систему громадського здоров’я», Закону «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Закону «Про захист населення від інфекційних хвороб», Закону «Про протидію захворюванню на туберкульоз», Закону «Про запобігання захворюванню на синдром набутого імунодефіциту (СНІД) та соціальний захист населення», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», інших нормативно-правових актів та санітарних норм. Закон України «Про систему громадського здоров’я» врегульовує забезпечення системної, ефективної профілактики як інфекційної, так і неінфекційної захворюваності, порядок проведення епідеміологічного нагляду та розслідування спалахів захворювань, проте потребує прийняття низки підзаконних документів, які допоможуть його імплементації у сферу охорони здоров’я. Висновок. Система охорони здоров’я в Україні і надалі потребує чіткого стратегічного визначення, побудови стрункої інфраструктури, налагодження однозначних системних зв’язків і, як основи, розробки досконалої нормативно-правової бази.