ВІДДАЛЕНІ РЕЗУЛЬТАТИ ПІДКОЛІННО-ГОМІЛКОВОГО ШУНТУВАННЯ В ПАЦІЄНТІВ З ДІАБЕТИЧНОЮ СТОПОЮ - Гупало, Ю. М.; Голяченко, А. О.; Швед, О. Є.; Наболотний, О. І.; Голяченко, О. А. (Вісник соціальної гігієни та організації охорони здоров’я України, 2025)
Мета: оцінювання віддалених результатів після підколінно-гомілкового шунтування у хворих на діабетичну стопу. Матеріали і методи. У ретроспективне одноцентрове дослідження в період із січня 2011 р. по червень 2016 р. були відібрані пацієнти з цукровим діабетом WIfI 2–3, з хронічною ішемією, що загрожує кінцівкам, III–IV ФК за Резерфордом: чоловіків – 27 (46,6%), жінок – 31 (53,4%); середній вік 68 років ± 5,6 року (n=58). Результати. Середній передопераційний показник ультразвукової допплерографії становив від 0,4 до 1,2 і залежав від наявності кальцинозу Менкенберга. За даними передопераційної УЗДГ у всіх пацієнтів виявлено оклюзійно-стенотичне ураження артерій гомілки, тип допплерівської спектральної кривої на артеріях стопи – кровотік із низьким периферичним опором (RI < 0,83) у 31 (53,4%) пацієнта, кровотік із високим периферичним опором (RI = 1,0) – у 19 (32,8%), просвіт гомілкової артерії виявлено у 8 (13,8%). ТсРО2 на стопі становив (11,2 ± 6,2) мм рт. ст. Показники кісточково-плечового індексу, які були використані для оцінювання гемодинамічної відповіді після операції, виявилися гарною детермінантою технічного успіху та клінічного покращення, проте ми не виявили кореляції з передопераційними даними. Загоєння рани після втручання на стопі протягом 1–2 тижнів відбулося у 46 (79,3%), повторне втручання, що включало аутодермопластику, призвело до загоєння рани протягом 1,5–2 місяців у 7 (12,1%) пацієнтів. Висновки. Збереження кінцівки та виживання пацієнтів із хронічною ішемією, що загрожує кінцівкам після відкритого хірургічного втручання, яким не виконували велику ампутацію після реваскуляризації, були порівнянними незалежно від методу лікування.