МОЖЛИВОСТІ АДАПТАЦІЙНИХ РЕСУРСІВ ЕМІГРАНТІВ ТА РЕЕМІГРАНТІВ ВІДПОВІДНО ДО ЇХ ОСОБИСТІСНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ - Venger, O. P.; Sas, L. M.; Mysula, Yu. I.; Smashna, O. Ye.; Bilous, V. S.; Liuta, O. O.; Husieva, T. P; Koval, M. Ye.; Pastushak, V. O. (Вісник соціальної гігієни та організації охорони здоров’я України, 2020)
Мета: вивчити можливості адаптаційних ресурсів емігрантів та реемігрантів відповідно до їх особистісних особливостей. Матеріали і методи. Використано клініко-психопатологічний, психометричний (шкала депресії M. Hamilton (HDRS), шкала тривоги M. Hamilton (HARS), шкала оцінки суїцидального ризику Г. В. Старшенбаума) та психодіагностичний методи. Результати. Вивчення структури депресивного синдрому різного етіологічного спрямування (ендогенного, екзогенного та органічного) у емігрантів та реемігрантів, а також особливостей афективних розладів, що виникають за умов міграції, є не лише ключовим завданням сьогодення, а й спробою вирішення соціальних проблем. Реалізація цих завдань допоможе знайти диференційований підхід до лікування та відшукати раціональні шляхи надання допомоги. Отримані дані доповнюють наявну інформацію про зміну психологічного стану мігрантів: встановлено особливості симптомів депресивного спектра, закономірності їх виникнення, ступінь вираження та можливості суїцидальної активності залежно від походження розладів. Зʼясовано, що обʼєктивні соціально-психологічні умови створюють підґрунтя для виникнення закономірних порушень, що разом з індивідуальними рисами особистості призводять до розвитку невротичних варіантів дезадаптації та декомпенсації особистості у бік посилення гальмівних реакцій. Висновки. На підставі комплексного дослідження встановлено закономірності афективних розладів, що можуть слугувати основою для розробки та апробації нових підходів лікування та методів реабілітації осіб, які зазнали міграції.