Варіанти операційних втручань на жовчовивідних протоках при хронічному панкреатиті з ознаками біліарної гіпертензії - PYLYPCHUK, V. I. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2016)
Проаналізовано результати хірургічного лікування 46 хворих на хронічний панкреатит (ХП), ускладнений біліарною гіпертензією (БГ). У 16 хворих для діагностики БГ під час виконання дуоденумзберігаючих резекцій підшлункової залози (ПЗ) застосовано інтраопераційний моніторинг біліарного тиску (ІОМ БТ). Операцію Фрея проведено у 18 (39,1 %) хворих на ХП з БГ. У 6 (10,8 %) осіб БГ була ліквідована стандартною операцією Фрея, у 12 (21,6 %) пацієнтів операцію Фрея доповнили втручаннями на жовчовивідних протоках. Операцію Бегера (Бернську модифікацію) за- стосовано у 2 (4,3 %) хворих на ХП з БГ. У 5 (10,8 %) пацієнтів проведено панкреатодуоденальну резекцію (ПДР) за Whipple. Операції на жовчовивідних протоках для корекції БГ виконано у таких варіантах: в одного хворого на- кладено внутрішнє біліопанкреатичне сполучення (БПС), у 8 хворих використано методику панкреато-ентеро- дуоденоанастомозу за В. М. Копчаком з гепатикоєюноанастомозом (ГЄА) за Ру, у 8 хворих проведено накладання ГЄА та панкреатоєюноанастомозу на роз’єднаних петлях тонкої кишки за Ру, у 3 хворих панкреатоентеро- та ГЄА накла- дено послідовно на одній петлі за Ру. Ускладнень у ранньому післяопераційному періоді не було. Віддалені результати хірургічного лікування, які прослідковано у 33 (71,7 %) хворих, оцінено як добрі та задовільні, ознак БГ у віддалені терміни після операції у них не було.