ПРО ЕФЕКТИВНІСТЬ РІЗНИХ МЕТОДІВ ЕНДОВАСКУЛЯРНОЇ РЕВАСКУЛЯРИЗАЦІЇ ПРИ ХРОНІЧНІЙ ІШЕМІЇ НИЖНІХ КІНЦІВОК - HOSHCHYNSKYI, V. B.; HUGOVYI, O. B.; OLKHOVYK, V. V. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2016)
Під спостереженням перебували 82 хворих, які були прооперовані в центрі ендоваскулярної хірургії. Із хронічною артеріальною недостатністю (класифікація R. Fontain-Покровського) було 16 хворих із ІІ А ст., 28 пацієнтів – із ІІ Б ст., із ІІІ А ст. – 22 хворих, із ІІІ Б – 7 пацієнтів, а також із IV ст. – 9 хворих. За класифікацією TASC, тип А був встановлений у 31 (37,8 %) хворого, тип В – у 23 (28 %) пацієнтів, тип С та D констатовано, відповідно, у 15 (18,3 %) та 13 (15,9 %) випадках. Проведено оцінку ефективності ендоваскулярних операцій залежно від локалізації атеросклеротичного процесу, його протяжності, а також типу ендоваскулярних втручань: балонна ангіопластика, балонна ангіопластика із стентуванням, балонна ангіопластика балоном із лікувальним покриттям – паклитаксел. Клінічний успіх у ранні терміни після операції відмічено у 84,9 %. Віддалені результати (до 30 місяців) у хворих, яким виконано балонну ангіопластику, були такими: прохідність зон реконструкції – 44,2 % пацієнтів, рестеноз – 25 % хворих, реоклюзія настала у 35 % випадків. У хворих, яким виконано вазобалонну ангіопластику та стентування, прохідність сегмента реконструкції у вищеозначений термін становила 56,2 %, рестеноз та реоклюзія виникли, відповідно, у 17,8 та 22,2 % хворих. Кращі результати ендоваскулярних втручань спостерігаються у хворих, у яких було застосовано балонну ангіопластику балоном, покритим паклитакселом: прохідність сегментів реконструкції – 58,3 %, рестеноз та реоклюзію констатовано, відповідно, у 11,7 та 17,6 % випадків.