КЛІНІКО-ЛАБОРАТОРНА ХАРАКТЕРИСТИКА ЕФЕКТИВНОСТІ РІЗНИХ МЕТОДІВ ОПЕРАЦІЙНОГО ВТРУЧАННЯ У ПАЦІЄНТІВ З УСКЛАДНЕНИМ ХОЛЕДОХОЛІТІАЗОМ - ОСТРОВСЬКИЙ, Н. М.; ДЕЙКАЛО, І. М. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: оцінити клініко-лабораторні показники, перебіг післяопераційного періоду за умови різних методів операційного лікування у пацієнтів з ускладненим холедохолітіазом із метою визначення оптимальної хірургічної тактики. Матеріали і методи. У дослідженні було проведено клінічне обстеження та аналіз лабораторних даних 122 пацієнтів із холедохолітіазом (ХЛ), ускладненим холангітом (Х) та біліарним панкреатитом (БП) за умови жовчнокам’яної хвороби (ЖКХ), які перебували на стаціонарному лікуванні в КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги». Хворих поділили на 2 групи: 1(n=59) – пацієнти з холедохолітіазом, ускладненим холангітом (ХЛ+Х), 2(n=63) – хворі на холедохолітіаз, ускладнений біліарним панкреатитом (ХЛ+БП). Пацієнтів обох груп поділили на підгрупи залежно від методики лікування. Діагноз холедохолітіазу, ускладненого холангітом, встановлювали на основі клінічного протоколу «Жовчнокам’яна хвороба (ЖКХ)», наказ МОЗ України № 271 та Tokyo Guidelines 2018. Діагноз біліарного панкреатиту визначали згідно з японськими рекомендаціями щодо менеджменту біліарного панкреатиту. Статистичну обробку даних проводили за допомогою програми Statistica 10.0. Абсолютні показники подано як середнє значення (Mean)±стандартне відхилення (SD), а при непараметричних даних – у вигляді медіани (Me) та квартилів. Для порівняння відсоткових величин використовували χ²-критерій Пірсона. Результати. Проведення операційного втручання без застосування контрастування у хворих із ХЛ+Х або ХЛ+БП супроводжується менш вираженою запальною реакцією, що підтверджується достовірним зниженням температури тіла через 24 і 72 год після операції, а також зменшенням інтенсивності больового синдрому через 72 год (в 1,42 та 1,26 раза відповідно; p<0,05–0,001). У пацієнтів із ХЛ+Х через 24 год після операції без контрастування визначається вірогідно нижчий рівень L-FABP (на 26,09 %), а через 72 год – нижчі показники L-FABP (на 36,54 %), аланінамінотрансфераза (АЛТ) (на 53,33 %) та загального білірубіну (на 53,50 %) порівняно з підгрупою з контрастуванням. У пацієнтів із ХЛ+БП виявляються аналогічні тенденції: через 24 та 72 год після операції без контрастування рівні ГГТП, L-FABP та загального білірубіну достовірно нижчі (на 58,84–131,25 %), додатково через 72 год знижуються активності АЛТ (на 32,61%) і аспартатамінотрансферази (АСТ) (на 21,62 %) порівняно з підгрупою із контрастуванням. Висновки. Відмова від контрастування під час операційного втручання є клінічно доцільною у пацієнтів із холедохолітіазом, ускладненим холангітом або біліарним панкреатитом, оскільки сприяє зниженню запальної реакції, больового синдрому та покращенню біохімічних показників у ранньому післяопераційному періоді.