ВПЛИВ СПЛЕНЕКТОМІЇ НА ІНТЕНСИВНІСТЬ ПРОЦЕСІВ ЛІПІДНОЇ ПЕРОКСИДАЦІЇ ТА АКТИВНІСТЬ ЕНЗИМНОЇ І ГЛУТАТІОНОВОЇ ЛАНОК АНТИОКСИДАНТНОГО ЗАХИСТУ ПЕЧІНКИ В ЕКСПЕРИМЕНТІ - ТИС, О. Г.; УГЛЯР, Ю. В. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: зʼясувати вплив спленектомії на інтенсивність процесів ліпідної пероксидації та активність ензимної і глутатіонової ланок антиоксидантного захисту печінки в експерименті. Матеріали і методи. Дослідження поведено на 54 здорових статевозрілих щурах-самцях лінії Вістар масою 200–220 г. Експерименти виконували під тіопентал-натрієвим наркозом у дозі 40 мг·кг-1. Контрольну групу 1 склали щури, яких тільки вводили в наркоз. У контрольній групі 2 під тіопентал-натрієвим наркозом моделювали лапаротомію. У дослідній групі виконували спленектомію. Через 1, 7, 14 та 28 діб у 10 % екстракті гомогенату печінки визначали вміст дієнових конʼюгатів (ДК) і трієнових конʼюгатів (ТК) та реагентів до тіобарбітурової кислоти (ТБК-активних продуктів пероксидного окиснення ліпідів (ПОЛ)), а також супероксиддисмутазну (СОД-активність) та каталазну активності. За співвідношенням каталазна активність / ТБК-активних продуктів ПОЛ розраховували антиоксидантно-прооксидантний індекс (АПІ). Результати. Встановлено, що моделювання лише лапаротомії, порівняно з контрольною групою 1, викликало збільшення вмісту ТБК-активних продуктів ПОЛ протягом перших 7 діб експерименту, ДК та ТК − упродовж 1, 7 та 28 діб експерименту. Через 14 діб вміст досліджуваних показників ПОЛ нормалізувався, проте до 28 доби відмічали повторне підвищення вмісту в печінці первинних продуктів ПОЛ: ДК і ТК. Після лапаротомії СОД-активність печінки впродовж 14 діб експерименту суттєво не відрізнялася від контрольної групи 1, проте через 28 діб експерименту зростала, що вказує на вторинні прооксидантні порушення в печінці у пізній період після нанесеної травми. Проте каталазна активність протягом усього експерименту є підвищеною з двома періодами максимального зростання − через 1 і 14 діб у післялапаротомний період. Величина АПІ до 14 доби теж зростала і досягала свого максимального рівня, що наочно свідчить про домінування в цей термін антиоксидантних механізмів. На тлі спленектомії досліджувані показники ПОЛ у всі досліджувані терміни експерименту суттєво більші, порівняно зі щурами, яким моделювали лише лапаротомію. Максимум зростання процесів ПОЛ відмічали через 7 діб після операційного втручання. В цей термін виявили також найбільше зниження величини АПІ та компенсаторне підвищення СОД-активності. До закінчення експерименту показники змінювалися у бік норми, проте показники ПОЛ залишалися суттєво більшими, а антиоксидантного захисту − меншими, порівняно зі щурами, яким моделювали лише лапаротомію. Висновки. Лапаротомія та видалення селезінки сприяють вторинному ураженню внутрішніх органів, зокрема печінки, за рахунок інтенсифікації процесів ПОЛ та зниження активності ензимної ланки антиоксидантного захисту.