ОСТЕОБЛАСТОКЛАСТОМА АКРОМІАЛЬНОГО КІНЦЯ КЛЮЧИЦІ - ПРОЦАЙЛО, М. Д.; ФЕДОРЦІВ, О. Є.; ШУЛЬГАЙ, О. М.; ГОРІШНИЙ, І. М.; ПРОЦАЙЛО, О. М. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: ознайомити лікарів хірургічного профілю з нетиповою локалізацією остеобластокластоми (ОБК) у дитини, що симулювала аневризмальну кісту кістки з метою ранньої діагностики та лікування цього рідкісного захворювання. Матеріали і методи. Обстеження здійснено на базі комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради. Ретельно вивчено амбулаторну та стаціонарну документацію пацієнта. Рентгенологічне обстеження – стандартне обладнання. Магнітно-резонансна томографія – апарат Hitachi AIRIS Mate Open-Bore 0,2 MRI. Гістологічне обстеження – забарвлення гематоксиліном та еозином, окуляр х300. У доступній літературі даних про ОБК ключиці ми не знайшли, тому вважаємо за потрібне поділитися нашим клінічним спостереженням. Результати. Описано рідкісний випадок ОБК акроміального кінця правої ключиці у пацієнта віком 11 років. Рентгенологічні та клінічні симптоми були більш характерними для аневризмальної кісти кістки. Оперований – сегментарна підокісна резекція акроміального кінця правої ключиці в межах здорової кісткової тканини. Гістологічне обстеження видаленої пухлини показало численні вогнища деструкції кістки з великою кількістю крупних веретеноподібних, багатоядерних клітин, що характерно для літичної стадії ОБК. Через п’ять місяців після операції функціональних розладів у пацієнта не було, на рентгенограмі чітко видно кістковий регенерат на місці сегментарної резекції ключиці. Висновки. Остеобластокластома ключиці у дитячому віці є великою рідкістю. Клінічні та рентгенологічні симптоми не завжди є достовірними, остаточний діагноз можливий після гістологічного обстеження. Радикальним методом лікування даного захворювання є операційне. Висока здатність до регенерації кісткової тканини у дітей дозволяє здійснювати підокісні резекції на значному протязі.