ПОКРАЩАННЯ РЕЗУЛЬТАТІВ ХІРУРГІЧНОГО ЛІКУВАННЯ ПАЦІЄНТІВ ІЗ ПІСЛЯОПЕРАЦІЙНОЮ ТА РЕЦИДИВНОЮ ГРИЖЕЮ ПОПЕРЕКОВОЇ ДІЛЯНКИ ЖИВОТА - П’ЯТНОЧКА, В. І.; ЯРОШ, А. А. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: покращити результати хірургічного лікування хворих із післяопераційною та рецидивною грижею поперекової ділянки живота шляхом розпрацювання технічних передумов підвищення безпеки виконання операційних втручань, зменшення частоти рецидивувань та поліпшення якості життя оперованих пацієнтів. Матеріали і методи. Проведено поглиблене комплексне обстеження 63 пацієнтів із післяопераційною та рецидивною грижею поперекової ділянки живота. Основну групу склали 29 (46,03 %) хворих, яким виконано алогерніопластику за запропонованою методикою двома сітками в двох варіантах. Групу порівняння представили 34 (53,97 %) пацієнти, яким проведено традиційну власнетканинну та алогерніопластику з різними варіантами розміщення сітки. За типами виконаних операційних втручань в обох групах вивчали кількість та характер післяопераційних ускладнень. Результати. Оцінку результатів в обох групах спостереження проводили з урахуванням частоти місцевих ранових ускладнень та рецидивів у ранньому та віддаленому післяопераційному періодах. З усіх 63 оперованих пацієнтів місцеві ранні післяопераційні ускладнення діагностовано в 18 (28,57 %) осіб. У групі порівняння місцеві ускладнення мали місце в 11 (32,34 %) хворих, а в основній групі – у 7 (24,13 %) пацієнтів. Рецидивування грижі спостерігалось у 14 (41,18 %) та у 1 (3,45 %) випадках відповідно. При аналізі розподілу ускладнень залежно від виконаних типів герніопластик виявлено, що гематома була у 4 (11,76 %) оперованих, утворення інфільтрату в ділянці післяопераційної рани – в 1 (2,94 %) пацієнта, нагноєння післяопераційної рани відмічено в 1 (2,94 %) хворого. Тривалий післяопераційний біль був у 4 (11,76 %), а таке післяопераційне ускладнення як скручування сітки з утворенням кісти виникло лише в 1 (2,94%) оперованого. В основній групі спостереження гематома була у 2 (6,89 %) хворих, тривалий післяопераційний біль виник в 1 (3,45 %) пацієнта. Натомість, в основній групі спостерігали наявність сероми – у 4 (13,79 %) осіб, що не було відмічено в оперованих із групи порівняння. У пацієнтів, котрим першу сітку розміщували інтраперитонеально (IPOM), даного ускладнення не відмічали. Висновки. Застосування розпрацьованих технік операційних втручань, направлених на попередження післяопераційних ускладнень і підвищення безпеки виконання алогерніопластики післяопераційних та рецидивних гриж поперекової ділянки живота, дозволило знизити частоту ранніх місцевих післяопераційних ускладнень із 32,34 до 24,13 % (р<0,05). Рецидивування гриж зменшилося з 41,18 до 3,45 % (р˂0,05).