ОСОБЛИВОСТІ ХІРУРГІЧНОГО ЛІКУВАННЯ КОМОРБІДНИХ ПАЦІЄНТІВ З АНЕВРИЗМОЮ ВИСХІДНОЇ ТА ДУГИ АОРТИ - ЖЕКОВ, І. І.; МАКОГОНЧУК, І. П.; ГРИЦЮК, А. В.; РУДЕНКО, А. В. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: оцінити результати хірургічної корекції дуги аорти у пацієнтів із супутньою кардіальною патологією. Матеріали і методи. Протягом періоду з 2019 р. до 2023 р. проведено хірургічне лікування 40 пацієнтів з аневризмами висхідної частини аорти та дуги (або лише дуги). Ішемічну хворобу серця (ІХС) було діагностовано у 8 (20,0 %) хворих. Учасників дослідження поділили на дві групи залежно від обсягу вручань. До групи А (n=20, 50,0 %) увійшли пацієнти, яким виконували ізольовану корекцію аневризми або розшаровуючої аневризми дуги аорти без супутніх втручань на серці, до групи В (n=20, 50,0 %) віднесли тих, кому виконали супутні кардіохірургічні процедури, у тому числі 3 (15,0 %) пацієнтам з ІХС виконали аортокоронарне шунтування (АКШ). Хірургічні втручання в групі В характеризувалися більшою тривалістю (597,2 хв проти 465,4 хв у групі А), довшим часом штучного кровообігу (304,5 хв проти 264,6 хв) та перетисканням аорти (175,0 хв проти 138,3 хв). Результати. Серед обстежуваних пацієнтів зафіксували 52 післяопераційні ускладнення. Частота ускладнень спинного мозку ішемічного генезу була достовірно вищою у групі В (5 випадків) порівняно з групою А (1 випадок). Особливої ​​уваги потребують пацієнти, яким виконали АКШ, так як у цій групі був значно вищий ризик після операційної ішемії спинного мозку. Завдяки меншій тривалості та одноетапності таких процедур значно знижується ризик ускладнень і летальності, що має особливе значення для осіб із супутніми патологіями, що ускладнюють клінічний перебіг захворювання. При аналізі отриманих результатів ми виявили достовірно вищу тривалість оперативного втручання, а також тривалість штучного кровообігу, перетискання аорти та більшу крововтрату в пацієнтів, які мали аневризму або розшарування дуги аорти в поєднанні з супутніми патологіями (p<0,05). Висновки. Частота післяопераційної ішемії спинного мозку корелює з тривалістю операції та крововтратою. Пацієнти з супутніми патологіями, особливо за наявності ІХС, що потребує хірургічної корекції, мають вищий ризик післяопераційних ускладнень.