ІННОВАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ У ХІРУРГІЧНОМУ ЛІКУВАННІ ОКЛЮЗІЙНО-СТЕНОТИЧНИХ УРАЖЕНЬ АРТЕРІЙ ІНФРАРЕНАЛЬНОГО ВІДДІЛУ АОРТИ - ШАПРИНСЬКИЙ, В. В. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: підвищити ефективність хірургічного лікування оклюзійно-стенотичних уражень магістральних артерій інфраренального відділу аорти у хворих на атеросклероз шляхом диференційованого підходу до використання інноваційних технологій відкритих, ендоваскулярних та гібридних оперативних втручань. Матеріали і методи. У дослідження увійшло 420 хворих з оклюзійно-стенотичними ураженнями магістральних артерій інфраренального відділу аорти. Пацієнтів поділили на підгрупи за сегментами атеросклеротичного ураження: аорто-здухвинний – 20 (4,76 %), здухвинно-стегновий – 45 (10,72 %), стегново-підколінний – 166 (39,52 %), підколінно-гомілковий – 124 (29,53 %), гомілково-стопний – 65 (15,47 %). Залежно від характеру, оперативного втручання роподілили на: відкриті – 98 (23,33 %), ендоваскулярні – 243 (57,86 %), гібридні – 79 (18,81 %). Результати. Аналіз ранніх результатів оперативних втручань показав вірогідне зменшення тривалості лікування пацієнтів у стаціонарі з (5,2±0,7) до (1,3±0,6) ліжко-дня, а також повторної госпіталізації у термінах до 12 місяців на 12,5 %, зниження кількості післяопераційних ускладнень із 10,5 до 4,9 %, повторних операцій – з 9,72 до 3,06 %, ампутацій – із 5,4 до 1,84 % і летальності – з 3,89 до 1,84 %. У віддаленому післяопераційному періоді (до 5 років) вдалось підвищити ефективність лікування пацієнтів з оклюзійно-стенотичними ураженнями магістральних артерій (ОСУМА), про що свідчить зменшення кількості післяопераційних ускладнень із 7,87 до 4,39 %, повторних операцій – з 7,87 до 4,39 %, ампутацій – із 3,63 до 2,19 % і летальності – з 3,03 до 1,09 %. Висновки. Застосування інноваційних технологій при відкритих, ендоваскулярних та гібридних оперативних втручаннях із впровадженням алгоритму лікування на основі індивідуальних анатомічних і гемодинамічних особливостей, удосконалення методів оперативних втручань, застосування 2D-перфузії при оцінці периферійного кровотоку, використання імплантатів, оброблених сироваткою реципієнта перед імплантацією, та ультразвукове дослідження супроводу під час оперативних втручань дали можливість покращити результати лікування пацієнтів з оклюзійно-стенотичними ураженнями магістральних артерій інфраренального відділу аорти.