ДИНАМІКА СУПЕРОКСИДДИСМУТАЗНОЇ ТА КАТАЛАЗНОЇ АКТИВНОСТІ ПЕЧІНКИ У ЩУРІВ РІЗНОГО ВІКУ ЗА УМОВ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ КРАНІОСКЕЛЕТНОЇ ТРАВМИ - СУШКО, Ю. І.; ГУДИМА, А. А. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2024)
Мета роботи: з’ясувати динаміку супероксиддисмутазної (СОД-) та каталазної активності печінки щурів різного віку за умов експериментальної краніоскелетної травми. Матеріали і методи. У щурів трьох вікових груп (статевонезрілі, статевозрілі, старі) в умовах тіопенталонатрієвого наркозу моделювали краніоскелетну травму (КСТ). Щурів виводили з експерименту в умовах наркозу через 1, 3, 7, 14, 21 та 28 діб посттравматичного періоду. В екстракті гомогенату печінки визначали СОД- та каталазну активність. Результати. Встановлено, що, не залежно від віку, під впливом КСТ у печінці піддослідних щурів істотно знижувалася СОД- і каталазна активність з мінімумом через 3–14 діб посттравматичного періоду і наступним підвищенням, яке лише у статевонезрілих щурів до 28 доби досягало рівня контролю. Однак ступінь зниження досліджуваних показників був суттєво більшим у старих щурів: за СОД-активністю через 28 діб (на 24,0 % порівняно з статевонезрілими щурами та на 23,3 % порівняно зі статевозрілими щурами), за каталазною активністю – починаючи з 3 доби експерименту. Найменший ступінь зниження СОД- і каталазної активності відмічали у статевонезрілих щурів. Отримані результати вказують на системний прооксидантний вплив модельованої травми на органи, віддалені від місця безпосереднього травмування, а також на зниження антиоксидантної спроможності печінки щурів зі збільшенням віку.