ЕНДОМЕТРІОЗАСОЦІЙОВАНА ХІРУРГІЯ: ВПЛИВ ЛАПАРОСКОПІЧНИХ ОПЕРАЦІЙ НА РЕЗУЛЬТАТИ ЕКСТРАКОРПОРАЛЬНОГО ЗАПЛІДНЕННЯ У ЖІНОК ІЗ ЕНДОМЕТРІОЗОМ ЯЄЧНИКІВ - ХМІЛЬ, С. В.; ВІЗНЯК, Т. Б. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2024)
Мета роботи: оцінити вплив проведених ендометріозасоційованих оперативних втручань на результати екстракорпорального запліднення у жінок із ендометріозом яєчників. Матеріали і методи. Проведено ретроспективний аналіз 112 амбулаторних медичних карток жінок із безпліддям. Було сформовано 3 групи дослідження: І група – 42 жінки з ендометріозасоційованим безпліддям, які в анамнезі мають хірургічне лікування ендометріом яєчника та не мають активної ендометріоми станом на початок циклу стимуляції; ІІ група – 40 пацієнток із одно- або двобічними активними ендометріомами, які не проходили оперативне лікування; ІІІ (контрольна) група – 30 жінок із безпліддям, пов’язаним із виключно трубним фактором. Результати. За даними анамнезу щодо перенесених оперативних втручань та хірургічних маніпуляцій було встановлено значущі відмінності між групами. Лапаротомія та лапароскопія були частими оперативними втручаннями у жінок першої групи та в групі контролю. Частина жінок вказували на проведення у них лапароскопії із діагностичною метою, для встановлення ймовірної причини безпліддя або верифікації діагнозу зовнішнього ендометріозу. За даними ембріологічних протоколів установлена менша кількість зрілих фолікулів >18 мм у діаметрі в першій групі, що пов’язано із термічним впливом лапароскопічних втручань на тканину яєчника, та в другій групі жінок, які мають активні ендометріоми на момент стимуляції, що пояснюється гіршим доступом до деяких фолікулів унаслідок наявності кісти. Найменша кількість отриманих ооцитів (5,86±0,35) та найбільша частка серед них незрілих була зафіксована в першій групі, що не корелювало із величиною стимуляції та може бути пояснено відсутністю необхідної чутливості рецепторів фолікулів до гонадотропінів унаслідок попередніх лапароскопічних втручань. Найменша кількість бластоцист була отримана в першій групі (1,09±0,16), що є очікуваним результатом, зважаючи на найменшу кількість отриманих ооцитів (5,86±0,35), з яких зрілих та правильно запліднених ооцитів ((3,02±0,32) та (1,68±0,17) відповідно) також було найменше, порівняно із жінками другої досліджуваної та контрольної груп. Висновки. Проведені ендометріозасоційовані оперативні втручання в анамнезі є потенційним фактором безуспішного циклу ЕКЗ за рахунок негативного впливу на вихід ооцитів, їх морфологічну якість та показники запліднення і бластуляції.