Експериментальне вивчення впливу біорозчинної судинної стент платформи - Гиндич, П. А. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2022)
Мета роботи: дослідити вплив біорозчинної судинної стент-платформ “Absorb” (Abbott, США) на навколишні тканини в зоні її імплантації, а також особливості резорбції стент-платформи. Матеріали і методи. У дослідженні вивчено гістологічні препарати дев’яти тримісячних білих лабораторних щурів масою 150–170 г, яким було імплантовано фрагмент біорозчинної судинної стент-платформи у великий сальник і підшкірно. Виведення тварин з експерименту відбувалося на 30-ту, 90-ту та 180-ту доби після втручання. Результати дослідження та їх обговорення. При дослідженні гістологічних препаратів у зоні імплантації під шкіру в період 30 та 90 діб та 30 діб після імплантації в великий сальник виявлено ділянки лімфоцитарно макрофагальної інфільтрації та фіброзування капсули. Проте при дослідженні гістологічних препаратів наступних термінів експерименту відмічене суттєве зменшення інтенсивності перифокальної запальної і судинної реакцій з формуванням переважно тонких капсул. А також в строки 90 та 180 діб на внутрішній поверхні окремих капсул виявлявся безструктурний матеріал подібний до тканинного детриту, що імовірно свідчить на користь більш вираженої, ніж у попередні терміни деструкції ланок стент-платформи. Імплантація фрагментів стента не супроводжувалась вираженою запальною реакцією. Поступове збільшення осередкової лімфоцитарної інфільтрації в зоні імплантації спостерігали від 30-ї до 90-ї доби із суттєвим зниженням інтенсивності останньої на 180-ту добу. Макрофагальна реакція збільшувалась в терміни від 30 до 180 діб, що свідчить на користь поступової біодеструкції матеріалу стента. Резорбція балок стента відбувалась помірно, переважно від початку 90-ї доби з утворенням невеликих гранульом сторонніх тіл із поодинокими гігантськими клітинами сторонніх тіл. Застосування імплантатів не супроводжувалось деформаціями тканин, утворенням сером та іншими негативними наслідками. Відсутність вираженої подразнювальної дії свідчить про біосумісність з тканинами організму.