Концепція математичної моделі прогнозування рецидиву гострих гастродуоденальних кровотеч - Качановський, Я. В.; Дзюбановський, І. Я. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2022)
Мета роботи: розробити математичну модель прогнозування ймовірності рецидиву гострої гастродуоденальної кровотечі за умови хронічної активної гастродуоденальної виразки. Матеріали і методи. Проаналізовано ендоскопічну картину у 378 хворих із хронічними кровоточивими виразками шлунка та ДПК за класифікацією Forest. Пацієнтів чоловічої статі було 257 (67,98 %), жіночої – 121 (32,02 %). Вік обстежених пацієнтів коливався від 20 до 89 років. Розподіл пацієнтів за ступенем попередньої крововтрати був таким: 102 (27,0 %) з І ст., 156 (41,3 %) з ІІ ст., 120 (31,7 %) з ІІІ ст. Розподіл за типом активності кровотечі був такий: F IA – 27 осіб, F IB – 41, F IIA –62, F IIB – 63, F IIC – 38, F III – 147 осіб. З Forest ІA, IB, IIA, IIB, ІІС було 231 (61,11 %) пацієнтів, яким проводили ендоскопічний гемостаз (ін’єкційна терапія чи аргоноплазмова коагуляція). У 147 (38,89 %) пацієнтів гемостаз не проводили через ендоскопічну картину активності кровотечі за Forest III. Індекс коморбідності оцінювали за M. E. Charlson та співавт. (1987). У обстежуваних пацієнтів групи індекс коморбідності Чарльсона дорівнював (3,07±0,61) бала. Результати досліджень та їх обговорення. Результати досліджень встановили фактори, які мають вплив на ймовірність рецидиву гострої гастродуоденальної кровотечі, а саме: ендоскопічні критерії за Forrest, тип попереднього гемостазу, локалізація виразок, кількість попередніх рецидивів гастродуоденальних кровотеч, об’єм попередньої крововтрати, стать, група крові за АB0(Rh) системою, індекс коморбідності за Чарльсоном, вік. Після розрахунку чутливості та специфічності даної математичної моделі за відповідними формулами ми встановили, що її чутливість становить 78 %, а її специфічність – 70 %. На основі отриманих статистично значимих прогностичних зв’язків запропоновано математичну модель прогнозування ймовірності рецидиву гострої гастродуоденальної кровотечі у хворих із хронічною активною гастродуоденальною виразкою, яка дозволить максимально ефективно запобігти розвитку повторних шлунково-кишкових кровотеч на всіх ланках медичної допомоги, а особливо у практиці лікаря-хірурга.