Застосування інтраопераціиних технічних прийомів профілактики післяопераційної стриктури анального каналу при хронічній анальній тріщині - ШЕВЧУК, І. М.; САДОВИЙ, І. Я. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2023)
Проаналізовано результати хірургічного лікування 37 хворих із хронічною анальною тріщиною, які лікувалися в проктологічному відділенні Івано-Франківської обласної клінічної лікарні впродовж 2012—2014 рр. Серед обстежених 15 (40,5 %) чоловіків, 22 (59,5 %) жінки, віком від 24 до 59 років. Терміни спостереження у післяопераційному періоді від 2 місяців до одного року. До основної групи включено 18 (48,6 %) хворих, яким операційне втручання проводили за методикою, розпрацьованою в клініці. До групи порівняння включено 19 (51,4 %) хворих, прооперованих за класичною методикою, яка передбачала висічення анальної тріщини та виконання задньої дозованої сфінктеротомії. Групи хворих зіставні за віком, статтю, ступенем тяжкості захворювання. У хворих основної групи після поетапної дивульсії і розтягнення анального каналу ректальним дзеркалом хронічну анальну тріщину висікали поетапно в напрямі “ззовні—всередину” в межах здорових тканин із захопленням поверхневої порції м’язових волокон зовнішнього сфінктера відхідника. Слизово-підслизовий клапоть відпрепаровували на 0,4—0,5 см в боки від лінії розрізу і проводили ретельний гемостаз. Виконували задню дозовану сфінктеротомію на глибину не більше 0,8 см у чоловіків і до 0,6 см у жінок, по задній стінці анального каналу на 6-й годині “умовного циферблату”. Отриманий мобільний слизово-підслизовий клапоть низводили та фіксували до анодерми поодинокими вузловими кетгутовими швами атравматичною голкою (кетгут № 2—3). За такої техніки проведення операції післяопераційна рана перебувала в зоні візуального контролю. Використання розпрацьованої методики операційної ліквідації хронічної анальної тріщини із застосуванням технічних прийомів профілактики післяопераційної стриктури анального каналу дозволило уникнути її виникнення у всіх прооперованих хворих та скоротити терміни перебування хворих у стаціонарі в середньому на 7 днів. Натомість у групі порівняння виникнення компенсованої післяопераційної стриктури анального каналу відзначали у 5,3 % хворих.