РІВЕНЬ ВНУТРІШНЬОЧЕРЕВНОГО ТИСКУ ЯК ПРЕДИКТОР ТЯЖКОСТІ МІКРОЦИРКУЛЯТОРНИХ РОЗЛАДІВ У ПАЦІЄНТІВ ІЗ ГОСТРОЮ СПАЙКОВОЮ КИШКОВОЮ НЕПРОХІДНІСТЮ - ДЕЙКАЛО, І. М.; БУКАТА, В. В.; ЧОРНОМИДЗ, А. В. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: встановити кореляційний зв'язок між рівнем внутрішньочеревного тиску та параметрами системної мікроциркуляції у пацієнтів із гострою спайковою кишковою непрохідністю на різних стадіях захворювання. Матеріали і методи. Обстежено 86 хворих із гострою спайковою кишковою непрохідністю (ГСКН), яких поділили на 3 групи: стадія компенсації (n=31), субкомпенсації (n=41) та декомпенсації (n=14). Внутрішньочеревний тиск (ВЧТ) вимірювали трансвезикальним методом. Стан системної мікроциркуляції оцінювали за допомогою лазерної доплерівської флоуметрії (ЛДФ) з вейвлет-аналізом регуляторних механізмів. Для порівняння використовували дисперсійний аналіз (ANOVA) або його непараметричний аналог – критерій Краскела – Уолліса, залежно від характеру розподілу даних. Для встановлення зв'язку між рівнем ВЧТ та параметрами мікроциркуляції застосовували кореляційний аналіз із розрахунком коефіцієнта кореляції Пірсона (r). Статистично значущими вважали відмінності при рівні р<0,05. Результати. Встановлено сильний прямий кореляційний зв'язок між зростанням ВЧТ та прогресуючим пригніченням активних механізмів вазомоторної регуляції (міогенного: r=-0,78; нейрогенного: r=-0,71) та посиленням венозного застою (дихального: r=0,82; p<0,001). Прогресування стадій ГСКН від компенсації до декомпенсації супроводжувалося зростанням середнього ВЧТ від (13,8±1,1) до (24,1±1,5) мм рт. ст. та поступове виснаженням регуляторних резервів мікрокровотоку. Така зміна стану мікроциркуляції на різних стадіях ГСКН, яку ми дослідили, повністю узгоджується з сучасними уявленнями про патофізіологію ВЧГ та абдомінальним компартмент-синдромом (АКС). Початкове зниження перфузії та активація нейрогенного тонусу в стадії компенсації є класичною стресовою реакцією «централізації кровообігу», спрямованою на підтримку життєво важливих органів. Організм намагається адаптуватися до зростаючого тиску, мобілізуючи свої регуляторні резерви. Висновки. Рівень ВЧТ є надійним, об'єктивним предиктором тяжкості системних мікроциркуляторних розладів при ГСКН. Моніторинг ВЧТ необхідно включити до протоколу ведення пацієнтів для ранньої стратифікації ризиків та оптимізації лікувальної тактики.