ПОЛІКІСТОЗНА ХВОРОБА НИРОК – РЕЗУЛЬТАТИ ТА АНАЛІЗ ВЛАСНОГО ДОСВІДУ - ЗАГРІЙЧУК, М. С.; КОНДРАТЮК, М. О.; САМОКІЩУК, Р. А.; КОРШУНОВА, М. І. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: надати важливість мульдисциплінарному лікуванню хворих на полікістоз нирок та показати прийнятні рівні частоти виникнення інтраопераційних і післяопераційних ускладнень. Матеріали і методи. У відділенні трансплантації і хірургії органів черевної порожнини Інституту серця МОЗ України та Волинської обласної лікарні у м. Луцьк за період спостереження 2021–2023 рр. перебувало 58 пацієнтів із полікістозною хворобою нирок. У 52 вдалось встановити спадковий генез захворювання, в решти – не встановлено. Серед пацієнтів частка чоловіків складала 52 % (30 осіб), жінок – 48 % (28 осіб). Середній вік пацієнтів був 46 років, тоді як наймолодшому хворому – 19 років, найстаршому – 73 роки. Результати. Полікістозна хвороба нирок – достатньо складне захворювання з точки зору трансплантаційного менеджменту. Наявність полікістознотрансформованих нирок є відносним протипоказанням для трансплантації. По-перше, великі та гігантські розміри нирок не дозволяють розмістити трансплантат у заочеревинному просторі, оскільки ймовірний контакт його з полікістознотрансформованою ниркою реципієнта. По-друге, після призначення імуносупресивної терапії наявний великий ризик для втрати трансплантата реципієнтом. По-третє, переважна більшість пацієнтів із хронічною хворобою нирок (ХХН) або вже отримує замісну ниркову терапію, або ймовірність необхідності в замісній нирковій терапії вкрай висока. Зважаючи на те, що трансплантація нирки є методом вибору в замісній нирковій терапії, забезпечення пацієнтів із хворобою нирок саме таким лікуванням має серйозну клінічну проблему та потребує сучасного клінічного підходу. В нашій клініці ми застосовуємо мультидисциплінарний підхід із трьохетапним хірургічним лікуванням.