ВПЛИВ КРАНІОСКЕЛЕТНОЇ ТРАВМИ НА ВМІСТ 8-ІЗОПРОСТАНУ В СИРОВАТЦІ КРОВІ У ЩУРІВ РІЗНОГО ВІКУ ТА ЕФЕКТИВНІСТЬ КЛІТИННОЇ ТЕРАПІЇ - СУШКО, Ю. І. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: зʼясувати вплив краніоскелетної травми на вміст 8-ізопростану в сироватці крові у щурів різного віку та оцінити ефективність клітинної терапії. Матеріали і методи. Дослідження проведено на білих щурах-самцях лінії Вістар трьох вікових груп: статевонезрілих (віком 100–120 днів), статевозрілих (віком 6–8 місяців) та старих (віком 19–23 місяці). Тваринам із кожної вікової групи під тіопентал-натрієвим наркозом моделювали краніоскелетну травму (КСТ). З метою корекції внутрішньовенно вводили суспензію кріоконсервованих клітин нейробластів (NBC) окремо та в поєднанні з мезенхімальними стовбуровими клітинами (MSC), які вводили внутрішньочеревно. Контрольним щурам із кожної вікової групи вводили тільки тіопентал-натрієвий наркоз, а замість клітин – фізіологічний розчин, в еквівалентній дозі. Через 14 діб експерименту в сироватці крові визначали вміст 8-ізопростану. Результати. Моделювання КСТ у щурів із різних вікових груп через 14 діб посттравматичного періоду, порівняно з контрольною групою, супроводжувалося суттєвим зростанням інтенсивності процесів ліпідної пероксидації, свідченням чого було статистично вірогідне збільшення в сироватці крові вмісту 8-ізопростану. Ступінь зростання показника був однаковим серед щурів різних вікових груп і пропорційний до його величини у контрольній групі, де суттєво переважав у статевонезрілих щурів. Ізольоване введення NBC та його комбінація з MSC викликали зниження інтенсивності процесів ліпідної пероксидації, порівняно зі щурами без корекції, й у групах статевонезрілих і статевозрілих щурів супроводжувалося статистично вірогідним зменшенням вмісту 8-ізопростану в сироватці крові. Ступінь зменшення досліджуваного показника був статистично вірогідно більшим у групі статевозрілих щурів, особливо після комбінованої терапії NBC та MSC. Висновки. Комбіноване введення NBC та MSC супроводжується зниженням інтенсивності оксидативного стресу в щурів із КСТ, ефективність якого вища у статевозрілих тварин, порівняно зі щурами інших вікових груп, що необхідно враховувати у комплексній терапії експериментальної травми.