ВИВЧЕННЯ ВПЛИВУ СУПУТНЬОЇ ПАТОЛОГІЇ НА ІНТЕРВЕНЦІЙНЕ ЛІКУВАННЯ ГОСТРОГО КОРОНАРНОГО СИНДРОМУ ПІД ЧАС ПАНДЕМІЇ COVID-19 - БОНДАРЕЦЬ, Д. В.; РУДЕНКО, К. В. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2025)
Мета роботи: вивчити частоту супутньої патології у пацієнтів із гострим коронарним синдромом та її вплив на інтервенційне лікування під час пандемії COVID-19. Матеріали і методи. У дослідження увійшли пацієнти з гострим коронарним синдромом та маніфестацією COVID-19 (n=100), середній вік учасників дослідження становив (63,5±4,8) року. Всім пацієнтам даної вибірки проведено процедури з реваскуляризації міокарда: черезшкірні ендоваскулярні втручання (n=78) та коронарне шунтування (n=22). Матеріалом для аналізу стали дані з історії хвороби, дані методів медичної візуалізації: ехокардіографії та ангіографії коронарних артерій, протоколи черезшкірних втручань та операцій коронарного шунтування. Результати. У ході дослідження було встановлено частоту найпоширенішої супутньої патології, що патогенетично пов’язана з тромбоутроренням та підвищує ризик тяжкого перебігу, розвитку ускладнень як при гострому коронарному синдромі, так і під час маніфестації COVID-19. З’ясовано, що частота цукрового діабету 2 типу (ЦД 2) (р=0,002, χ2=9,84) і порушень ритму серця (р=0,02, χ2=5,23) була достовірно вищою серед пацієнтів основної групи, а ожиріння, навпаки, достовірно більше представлено серед осіб групи порівняння (р=0,001, χ2=10,17). При кількісному аналізі уражених коронарних артерій з’ясовано, що односудинні та двосудинні їх ураження достовірно превалювали у пацієнтів основної групи (р=0,0001, χ2=21,10) та (р=0,03, χ2=4,73) відповідно, а частота багатосудинних уражень була достовірно вищою в групі порівняння (р=0,0001, χ2=129,29). Встановлено, що наявність ЦД 2, артеріальної гіпертензії (АГ), порушень ритму серця (ПРС) та інфаркту міокарда (ІМ) достовірно підвищували ризик односудинних та двосудинних уражень коронарних артерій у пацієнтів основної групи, про що свідчили розраховані коефіцієнти OR. Висновки. На підставі визначення достовірних відмінностей у частотах найпоширенішої супутньої патології, яка могла ініціювати розвиток гострого коронарного синдрому під час маніфестації COVID-19 з’ясовано ризики, які корелювали з кількістю ураження коронарних артерій. Встановлено, що наявність ЦД 2, АГ, ПРС та ІМ достовірно підвищували ризик односудинних уражень коронарних артерій у пацієнтів основної групи. Разом з тим визначені коефіцієнти OR для ЦД 2, ПРС та ІМ вказували на підвищений ризик розвитку гострого коронарного синдрому на тлі COVID-19 з двосудинними ураженнями коронарних артерій.