Патогенетичне обґрунтування імунокорекції у хворих на бешихове запалення залежно від форми та особливостей перебігу захворювання - Василевська, Л. А.; Шаповал, С. Д.; Воронцова, Л. Л. (Шпитальна хірургія. Журнал імені Л. Я. Ковальчука, 2022)
Мета роботи: вивчення стану клітинної ланки імунної системи у хворих із різними формами та перебігом бешихи з подальшим обґрунтуванням призначення імуномодуляторів. Матеріали і методи. Обстежено 130 пацієнтів із бешиховим запаленням обличчя, верхніх та нижніх кінцівок. Для оцінки імунного статусу проводили визначення субпопуляцій лімфоцитів із використанням моноклональних антитіл до антигенів СД3+ (Т-лімфоцити), СД4+ (Т-хелпери), СД8+ (Т-супресори), СД16+ (клітини-кілери), СД22+ (зрілі В-лімфоцити), а також розраховували імунорегуляторний індекс (ІРІ) СД4+ / СД8+. Визначення проводили реагентами фірми “Гранум” (Харків). Для виявлення порушень імунної системи використовували універсальний метод оцінки імунних розладів, розроблений професором Земсковим А. М. (1996). Результати досліджень та їх обговорення. В результаті проведеного дослідження встановлено, що всі форми первинної та рецидивуючої бешихи (виняток становить бульозна форма) перебігали на тлі вторинного імунодефіциту. Ступінь імунних розладів змінювався залежно від тяжкості перебігу захворювання. Первинному бешиховому запаленню з еритематозною і бульозною формами характерний І ступінь імунних розладів, тоді як первинному бешиховому запаленню, ускладненому сепсисом та флегмонозно-некротичною формою при первинному та рецидивуючому перебігу – ІІ ступінь, а рецидивуючому перебігу, ускладненому сепсисом, ІІІ ступінь імунних розладів. Хворі з бешиховим запаленням всіх форм, що перебігають на тлі вторинного імунодефіциту при I ступені імунних розладів (що, вочевидь, є транзиторним станом), не потребують корекції імуномодуляторами, водночас хворі з II і III ступенем імунних розладів, імунологічно компроментовані, потребують обовʼязкового призначення імуномодуляторів (як біологічного, так і синтетичного походження).