Рецензований науковий журнал, який було засновано у 2007 році. Журнал публікує оригінальні статті та огляди, які відображають передовий досвід і результати наукових досліджень у фармацевтичній галузі, а саме: синтез біологічно активних сполук; фітохімічні дослідження; фармацевтична технологія, біофармація, гомеопатія; аналіз лікарських препаратів; інформаційні та інноваційні технології в фармації; фармацевтичний менеджмент, маркетинг та логістика; організація роботи аптечних підприємств; фармакокінетика і фармакодинаміка лікарських засобів; фармацевтичне законодавство; фармацевтична освіта; історія фармації; фармацевтична опіка, тощо. ISSN 2414-9926 (Online), ISSN 2312-0967 (Print)
Тернопільський національний медичний університет імені І. Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров'я України
Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами: Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі . Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі. Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див. The Effect of Open Access).
ВИБІР УМОВ ЕКСТРАГУВАННЯ БІОЛОГІЧНО АКТИВНИХ РЕЧОВИН ІЗ ЛИЧИНОК МОЛІ ВОСКОВОЇ
Мета роботи – вивчити залежність вилучення біологічно активних речовин (БАР) з личинок молі воскової від виду екстрагента та тривалості екстрагування. Матеріали та методи. Об’єктом дослідження були личинки великої молі воскової (Galleria mellonella). З метою вибору оптимального екстрагента та визначення умов екстрагування вивчали вплив розчину спирту етилового різної концентрації (20, 30, 40, 50, 60, 70% (об/об)) у разі різної тривалості екстрагування (впродовж 3, 5, 7 та 10 діб) за співвідношення сировина:екстрагент – 1:10 на ступінь вилучення амінокислот та відновлюючих моносахаридів із досліджуваної сировини. Кількісний вміст амінокислот визначали спектрофотометрично, перераховуючи вміст суми амінокислот на гліцин. Кількісне визначення відновлюючих моносахаридів проводили методом диференційної спектрофотометрії, перераховуючи їх вміст на глюкозу. У процесі досліджень використовували водяну баню та спектрофотометр ULAB-108UA. Результати та обговорення. Визначено, що найбільш повне вилучення амінокислот із сировини личинок молі воскової отримували у разі використання 30% розчину спирту етилового як екстрагенту. Найменшу кількість досліджуваних БАР екстрагували, використовуючи 70% розчин спирту етилового. Досліджено, що максимальна кількість амінокислот вивільняється за 10-добової мацерації досліджуваної сировини. Встановлено, що найбільша кількість відновлюючих моносахаридів у вилученнях була отримана у разі використання 20% та 30% розчинів етилового спирту, а саме 0,594 мг/мл та 0,576 мг/мл відповідно, що значно перевищувало такий показник у разі застосування розчинів спирту етилового вищої концентрації. Визначено, що зі збільшенням тривалості екстрагування від 3 до 10 діб досліджуваних БАР із сировини личинок молі воскової їх вміст суттєво збільшується. Так, у разі мацерації протягом 10 діб вміст глюкози становить 2,556 мг/мл в отриманих витяжках. Висновки. Встановлено, що у разі екстрагування 30% розчином спирту етилового протягом 10 діб методом мацерації вилучається найбільша кількість амінокислот та відновлюючих моносахаридів із досліджуваної сировини личинок молі воскової, що дозволяє запропонувати такий екстрагент та тривалість екстрагування протягом 10 діб у разі застосування співвідношення сировина – екстрагент (1:10) як оптимальні умови для одержання настойок молі воскової. Отримані результати дають можливість подальшого дослідження фармакологічної активності такої настойки, а зокрема вивчення її антиоксидантних та анаболічних властивостей.
Авторське право (c) 2025 Фармацевтичний часопис https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
ТЕХНОЛОГІЯ ВИГОТОВЛЕННЯ МЕДИЧНИХ ОЛІВЦІВ З ОЛІЄЮ ГОРІХА ВОЛОСЬКОГО
Метою даного дослідження було опрацювання технології виготовлення медичних олівців з олією горіха волоського. Матеріали і методи. Для проведення дослідження було використано олію волоського горіха, бджолиний віск, парафін, масло какао, безводний ланолін, макрогол-400, фарнезол та ароматизатор «Маракуя». У процесі роботи застосовували технологічні, органолептичні та фізичні методи. Результати й обговорення. У ході експериментальних досліджень методом виливання було одержано зразки медичних олівців з олією волоського горіха. Виготовлені засоби були кремового кольору, з приємним запахом та характеризувалися однорідною структурою, гладкою поверхнею, рівномірним розподілом активного компонента в основі та щільною консистенцією без ознак розшарування, що свідчило про їх технологічну стабільність і високу якість. Висновки. Опрацьовано технологію виготовлення медичних олівців з олією горіха волоського, запропоновано алгоритм виготовлення медичних олівців в лабораторних умовах та технологічну схему виробництва в промислових умовах.
ТЕНДЕНЦІЇ ДЕПРЕСИВНИХ РОЗЛАДІВ І ПРИЗНАЧЕННЯ СІЗЗС В УКРАЇНІ: АНАЛІТИЧНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ
Мета роботи. Визначити тенденції поширення, зростання розладів адаптації, депресивних розладів в Україні та проаналізувати виписування е-рецептів на антидепресанти групи СІЗЗС на основі даних дашбордів НСЗУ для обґрунтування підходів до оптимізації фармацевтичного забезпечення населення лікарськими засобами. Матеріали і методи. Аналіз статистики МОЗ та дашбордів НСЗУ. Порівняльний аналіз динаміки ринку антидепресантів у 2021 – 2025 рр. та соціологічних опитувань населення України. Контент-аналіз міжнародних і національних клінічних настанов (МКХ - 11, DSM - V, українські протоколи лікування депресії та ПТСР), наукових публікацій з доказової психіатрії, психології та психофармакології. Результати й обговорення. З’ясовано, що війна, стрес, соціально-економічна нестабільність підвищують поширеність депресивних розладів в Україні. Визначено, що СІЗЗС є найбільш призначуваними антидепресантами при депресивних розладах: 64 % е-рецептів на антидепресанти становлять е-рецепти на СІЗЗС, переважно в категорії «Інші» (160 582 рецепти), проти «Психічні розлади. Епілепсія» (63 216). Виявлено суттєве зростання виписування е-рецептів (з 1617 е-рецептів в категорії «Психічні розлади. Епілепсія» в 2021 р. до 14670 рецепта в категорії «Інші» та 10133 в категорії «Психічні розлади. Епілепсія» в 2025 р.). Зазначене пояснюється поширенням депресивних розладів через військові дії, відповідно збільшенням звернень до лікарів первинної ланки медичної допомоги з питань психічного здоров’я (в 2023 р. – близько 135 000 пацієнтів, протягом 2024 р. – близько 500 000, а станом на 15 квітня 2025 р. – 127 963 пацієнти), розширенням доступу до медичних послуг, нормативними змінами щодо виписування е-рецептів та покращенням поінформованості населення. Висновки. Проведений аналіз свідчить про постійне зростання як звернень за допомогою громадян України для лікування розладів адаптації, так відповідно і про зростання виписування е-рецептів на антидепресанти групи СІЗЗС. Покращується динаміка звернень пацієнтів за допомогою (збільшується довіра до фахівців), доступність до фармацевтичного забезпечення населення СІЗЗС. Ці фактори вказують на посилення навантаження на фармацевтів, як учасників фармацевтичного забезпечення та збільшують вимоги до якості надання фармацевтичної допомоги.
СТРАТЕГІЧНЕ МОДЕЛЮВАННЯ ФАРМАЦЕВТИЧНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ
Вступ. Проблематика фармацевтичної безпеки (ФБ) у сучасному світі трансформувалася з вузькоспеціалізованого питання охорони здоров’я на ключовий складник національної та глобальної безпеки. Мета роботи – обґрунтування та формування логічно вивіреної, внутрішньо узгодженої та пріоритезованої стратегії розвитку ФБ України. Матеріали і методи. Матеріалами дослідження стали 16 елементів ФБ та 39 чинників зовнішнього та внутрішнього середовища ФБ України. Використано методи системного підходу, TOWS-аналізу, парних зіставлень, агрегації, моделювання, сценарного аналізу, пріоритезації, формалізації й узагальнення. Результати й обговорення. ФБ розглянуто як багаторівневу системну категорію, що охоплює сукупність взаємопов’язаних елементів і функціонує у трьох взаємопов’язаних площинах: «Безпека суб’єктів», «Держава та регулювання» та «Розвиток і суспільство». Сформовано 11 TOWS-стратегій, згрупованих у чотири логічні блоки (WT, WO, ST, SO), які агреговано у три комплексні стратегічні напрямки з різним рівнем пріоритетності: критичним, високим і середнім. Встановлено, що взаємозв’язок між елементами ФБ, TOWS-стратегіями та стратегічними напрямками підтверджує динамічний характер ФБ як системи, здатної до адаптації в умовах високої невизначеності. Запропоновано пріоритезовану модель стратегічного розвитку ФБ України, побудовану за логікою «виживання → зростання → удосконалення», що поєднує безпеку суб’єктів, інституційну регуляцію та стратегічний розвиток суспільства. Висновок. Реалізація запропонованої стратегії розвитку ФБ сприятиме підвищенню стійкості фармацевтичної системи України у довгостроковій перспективі, її адаптивності до кризових загроз та формуванню передумов для сталого розвитку.
АНАЛІЗ СТАНУ ФАРМАЦЕВТИЧНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ НАСЕЛЕННЯ БІОТЕХНОЛОГІЧНИМИ ЗАСОБАМИ – ПРЕПАРАТАМИ ІНСУЛІНУ ТА ЙОГО АНАЛОГАМИ
Мета роботи - проаналізувати стан фізичної та економічної доступності препаратів інсуліну та його аналогів для населення в умовах реалізації урядової програми «Доступні ліки». Матеріали і методи: дані Державного реєстру лікарських засобів України, Реєстрів лікарських засобів, вартість яких підлягає відшкодуванню (2022 - 2025 р.р.), АТХ-класифікації, дашбордів Національної служби здоров’я України, а також методи аналізу, синтезу, узагальнення, контент-аналіз, маркетинговий, фармакоекономічний, математично-статистичний та графічний методи. Результати і обговорення. Дослідження засвідчило широку номенклатуру препаратів інсуліну та їх аналогів, представлених у Державному реєстрі України (71 ТН) та включених до програм реімбурсації (61 ТН), із домінуванням молекули Insulin human (62%). Значна частка ринку (82%) контролюється іноземними виробниками, серед яких лідерами є АТ Novo Nordisk (46%) та Санофі Авентіс (13%). Вітчизняні компанії АТ «Фармак» та ПрАТ «Індар» разом забезпечують 12% зареєстрованих ТН та 27% позицій у програмі «Доступні ліки». Аналіз лікарських форм засвідчив переважання сучасних ін’єкційних систем: картриджів (48%) та шприц-ручок (29%), тоді як частка флаконів (23%) продовжує зменшуватися. Згідно з проведеним аналізом дисперсного середовища домінуючими є розчини (48%) та суспензії (39%) для ін’єкцій. Аудит реєстрів відшкодування 2022 - 2025 рр. засвідчив стійку тенденцію до звуження асортименту інсулінів. У порівнянні з 2022 р. спостерігалося скорочення обсягу реєстру на 5,6% у 2024 р. і спад на 15,3% у 2025 р. У порівнянні з Держреєстром кількість доступних препаратів інсуліну загалом на 53% нижча; пропозиції за МНН Insulin lispro повністю відсутні. Фармакоекономічний аналіз за методом АТС/DDD показав істотну варіабельність вартості 1 DDD від 15,12 до 180,19 грн. Найдоступнішими є інсуліни середньої дії (15,12-18,87 грн/DDD): Хумодар® Б100Р, Протафан® НМ, Фармасулін® Н, Генсулін Н. В той час як аналоги тривалої дії та комбіновані інноваційні препарати характеризуються найвищою вартістю DDD (108,00-180,19 грн/DDD): Соліква, Ксалтофай®. Висновки. Отримані результати підкреслюють достатній рівень фізичної доступності, проте необхідність залучення додаткових соціально-ефективних механізмів забезпечення економічної доступності інсулінозалежних пацієнтів до інноваційних форм препаратів інсуліну та його аналогів.
РЕКЛАМА ЛІКАРСЬКИХ ЗАСОБІВ ЯК ІНСТРУМЕНТ ФАРМАЦЕВТИЧНОГО МАРКЕТИНГУ: ПРАВОВЕ ПОЛЕ, ОСВІТНІ КОМПЕТЕНТНОСТІ ТА ПРАКТИЧНІ КЕЙСИ
Резюме. Вступ. Фармацевтичний ринок характеризується швидкими змінами, інформаційним перенасиченням та високою конкуренцією. У цьому аспекті майбутні фармацевти повинні не лише знати теорію, але й вміти правильно оцінювати в масиві рекламні та інформаційні матеріали, відрізняти корисні дані від нав’язливих та правильно використовувати управлінські, правові та етичні підходи у своїй майбутній професії. Саме тому аналіз реклами лікарських засобів (ЛЗ) набуває особливого значення і формує середовище, у якому споживач приймає раціональне рішення про купівлю ліків. Міжпредметна інтеграція навчальних дисциплін «Фармацевтичний менеджмент та маркетинг», «Фармацевтичне законодавство» та «Вступ у фармацію» дозволяє глибше зрозуміти, як функціонують комунікаційні механізми та де проходить межа між інформуванням і порушенням професійних стандартів. Враховуюче вище зазначене, особливу увагу приділено використанню практичних кейсів (наближених до реальних ситуацій), які дозволяють студентам не просто виконувати завдання, а розбирати віртуальні ситуації, оцінювати рекламні матеріали та виявляти юридичні й етичні недоліки. Такий досвід роботи дозволяє розвивати критичне мислення, підвищувати рівень правової грамотності та коректно пояснювати зміст рекламної інформації. Метою роботи є комплексний аналіз реклами ЛЗ як інструменту маркетингу, дослідження правового регулювання етичних норм, а також розроблення міждисциплінарної моделі у процесі вивчення навчальних дисциплін фармацевтичного профілю. Матеріали і методи. У дослідженні використано контент-аналіз, анкетування студентів фармацевтичного факультету Буковинського державного медичного університету (БДМУ) та працівників аптек м. Чернівці, аналіз рекламних кампаній, педагогічне спостереження й кейс-метод. Результати й обговорення. За результатами дослідження опрацьовано відповідність рекламних повідомлень ЛЗ вимогам діючого законодавства та нормам маркетингової й професійної комунікації, що є важливим у підготовці майбутніх фармацевтичних фахівців. З’ясовано, що велика частина рекламних матеріалів містить емоційні акценти, нав’язливі твердження, порушення правил щодо залучення професійної символіки. Проведене опитування студентів фармацевтичного факультету БДМУ і працівників аптечних закладів м. Чернівці встановило, що рівень медіаграмотності частково недостатній та потребує удосконалення розвитку та професійних умінь фармацевтичної інформації. Залучення навчальних кейсів до практичних занять підтвердило високу ефективність у формуванні професійних та загальних компетентностей. Отримані результати показують доцільність інтеграції міждисциплінарного аналізу реклами ЛЗ у систему підготовки здобувачів вищої освіти спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» освітнього ступеня «магістр». Висновки. Отримані результати показали, що поширені порушення у рекламних повідомленнях свідчать про потребу вдосконалення медіаграмотності студентів та вдосконалення нормативної бази з урахуванням європейського досвіду. Використання навчальних кейсів на практичних заняттях із таких дисциплін, як «Фармацевтичний менеджмент та маркетинг», «Фармацевтичне законодавство» та «Вступ у фармацію», сприяє формуванню необхідних фахових компетентностей здобувачів вищої освіти.
Авторське право (c) 2026 Фармацевтичний часопис https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
НЕЙРОПРОТЕКТОРНА АКТИВНІСТЬ ТАБЛЕТОК З ПІВОНІЇ КОРЕНІВ ЕКСТРАКТОМ СУХИМ, L-ТРИПТОФАНОМ І ГЛІЦИНОМ В УМОВАХ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНОЇ ЧЕРЕПНО-МОЗКОВОЇ ТРАВМИ
Мета дослідження. Метою нашої роботи було вивчення нейропротекторної дії нових комбінованих таблеток з півонії коренів екстрактом сухим, L-триптофаном і гліцином в умовах експериментальної черепно-мозкової травми. Матеріали і методи. Експерименти проводили на статевозрілих щурах-самцях, яким моделювали черепно-мозкову травму, а для корекції застосовували таблетки з півонії коренів екстрактом сухим, L-триптофаном і гліцином і цитиколін. Результати й обговорення. Таблетки з півонії коренів екстрактом сухим, L-триптофаном і гліцином у дозі 35 мг/кг мають виражений нейропротекторний ефект на експериментальній моделі черепно-мозкової травми у щурів. Застосування препарату супроводжувалося достовірним зниженням неврологічного дефіциту, що підтверджено даними шкал McGraw та mNSS. Тварини демонстрували покращення рухової активності, координації та дослідницької поведінки, про що свідчать результати тестів «Відкрите поле» та «Rota-rod». Досліджуваний засіб ефективно знижував прояви окисного стресу у мозковій тканині. Це підтверджується статистично значущим зменшенням рівня нітротирозину – маркера окисної модифікації білків. Так, концентрація нітротирозину на 8 добу черепно-мозкової травми знизилась у цитозольній фракції на 56%, мітохондріальній - на 55%. Крім того, спостерігалося підвищення активності антиоксидантних ферментів: супероксиддисмутази, каталази та глутатіонпероксидази, що свідчить про відновлення антиоксидантного потенціалу мозкової тканини та підвищення адаптаційних резервів організму. Висновки. Комбіновані таблетки з півонії коренів екстрактом сухим, L-триптофаном і гліцином в дозі 35 мг/кг мають виражений нейропротективний ефект на експериментальній моделі черепно-мозкової травми у щурів. Досліджуваний засіб знижував прояви окисного стресу у мозковій тканині, підвищував адаптаційні резерви організму за рахунок зниження у цитозольній та мітохондріальній фракціях маркера окисної модифікації білків – нітротирозину.
ДОСЛІДЖЕННЯ ВПЛИВУ ФЛУМАЗЕНІЛУ НА ПРОТИСУДОМНИЙ ПОТЕНЦІАЛ ДИГОКСИНУ ТА ВАЛЬПРОАТУ
Мета роботи – дослідження впливу флумазенілу на протисудомний потенціал серцевого глікозиду дигоксину та його комбінації з вальпроатом натрію. Матеріали і методи. Дослідження проводили на 48 білих рандомбредних мишах-самцях масою 20-24 г. Тваринам залежно від групи вводили вальпроат натрію 150 мг/кг внутрішньошлунково, дигоксин 0,8 мг/кг підшкірно, флумазеніл 5 мг/кг внутрішньоочеревинно відповідно до протоколу. Судоми моделювали підшкірним введенням пентилентетразолу у дозі 80 мг/кг. Оцінювали латентний період першого нападу, кількість судом та їхній характер (клонічні / тонічні), тяжкість конвульсій, загальну тривалість судомного періоду, час життя тварин до загибелі та загальний показник летальності в експериментальних групах тварин. Результати і обговорення. На моделі гострих пентилентетразолових судом встановлено, що селективний антагоніст ГАМКА-рецепторів флумазеніл потенціює антисудомну дію субефективної дози вальпроату, частково нівелює ефект дигоксину та суттєво послаблює синергію комбінації вальпроат + дигоксин. Це свідчить про значущий внесок ГАМКА-бензодіазепін-чутливих механізмів у реалізацію захисних ефектів зазначених препаратів. Ймовірною є фармакодинамічна (а не фармакокінетична) природа взаємодій. Висновки. Отримані результати не лише доводять роль бензодіазепінових (ГАМКА-рецепторних) механізмів у реалізації протисудомних ефектів як вальпроату, так і його нетипового ад’юванта дигоксину, але й обґрунтовують доцільність вивчення бензодіазепін-чутливої складової як окремого механізму у дії протиепілептичних препаратів.
ВИВЧЕННЯ ГОСТРОЇ ТОКСИЧНОСТІ ТА ПРОТИЗАПАЛЬНОЇ АКТИВНОСТІ ЕКСТРАКТІВ КУРИЛЬСЬКОГО ЧАЮ КУЩОВОГО (PENTAPHYLLOIDES FRUTICOSA (L.) О. SCHWARZ)
Метою дослідження було оцінити протизапальну активність і гостру токсичність рідких екстрактів, отриманих із пагонів курильського чаю кущового (Pentaphylloides fruticosa (L.) О. Schwarz (Dasiphora fruticosa (L.) Rybd.)) із використанням 40 % та 70 % етанолу як екстрагентів. Матеріали та методи. Об’єктами дослідження були рідкі екстракти пагонів курильського чаю кущового (Pentaphylloides fruticosa (L.) O. Schwarz), отримані методом перколяції з використанням різних екстрагентів: 40% та 70% етанолу. Для дослідження гострої токсичності використовували білих безпородних мишей масою 18–22 г, для оцінки протизапальної активності - щурів масою 180–220 г. Усі тварини утримували в умовах віварію (температура 20 – 25 °C, вологість 50 – 70 %, 12-годинний світловий режим) з вільним доступом до води та стандартного корму. Дослідження проводили відповідно до міжнародних і національних вимог щодо гуманного ставлення до лабораторних тварин із дотриманням принципів «3R», оптимальних умов утримання та контролю стану здоров’я піддослідних тварин. Оцінку гострої токсичності екстрактів проводили після внутрішньошлункового введення екстрактів в дозі 5000 мг/кг. Тварин спостерігали протягом перших 24 годин та упродовж 14 діб, фіксуючи поведінкові реакції, ознаки інтоксикації, зміни загального стану та випадки летальності. Протизапальну активність екстрактів вивчали на моделі формалінового набряку лапи щура. Набряк спричиняли шляхом підшкірного введення 0,1 мл 2 % розчину формаліну у підошовну частину задньої кінцівки. Об’єм лапи тварин вимірювали онкометричним методом за допомогою плетизмометра. Рівень протизапальної дії визначали за ступенем пригнічення набряку порівняно з контрольною групою. Отримані дані опрацьовували методом варіаційної статистики. Достовірність різниць між групами оцінювали за t-критерієм Стьюдента, вважаючи статистично значущими значення p ≤ 0,05. Результати й обговорення. Після внутрішньошлункового введення екстрактів курильського чаю кущового у дозі 5000 мг/кг у білих мишей ознак гострої інтоксикації не виявлено. Аналіз отриманих in vivo результатів антиексудативної активності показав, що екстракти курильського чаю кущового по-різному впливають на перебіг асептичного запального процесу лапи білих щурів, індукованого введенням 0,1 мл 2 % водного розчину формаліну, та проявляють виражену протизапальну активність. Представники роду Курильський чай багаті на флавоноїди, таніни та інші біологічно активні сполуки, які забезпечують антиоксидантну і протизапальну активність екстрактів. Ці відомості підтверджують фундаментальну роль фенольних компонентів у модулюванні запальних процесів, що узгоджується з нашими висновками. Висновки. Отримані результати свідчать, що екстракти курильського чаю кущового (Pentaphylloides fruticosa (L.) О. Schwarz (Dasiphora fruticosa (L.) Rybd.)) поєднують виражену протизапальну активність із мінімальною токсичністю, що визначає їхній потенціал як перспективних фармакологічних агентів. Зокрема, екстракт, отриманий з використанням 40 % етанолу як екстрагента, істотно зменшує прояви формалін-індукованого набряку, не спричиняючи негативних змін загального стану піддослідних тварин і не порушуючи функціональних показників організму. Отримані результати підтверджують доцільність подальшого вивчення екстрактів курильського чаю кущового як перспективних джерел біологічно активних сполук із протизапальними властивостями та сприятливим профілем безпеки. Зазначені екстракти можуть розглядатися як потенційні компоненти рослинних лікарських засобів або засобів допоміжної терапії при запальних процесах, у тому числі хронічного перебігу. Подальші дослідження доцільно спрямувати на з’ясування молекулярних механізмів дії, стандартизацію компонентного складу екстрактів, а також комплексну оцінку їх фармакологічної ефективності та безпеки, що сприятиме науково обґрунтованому впровадженню цих природних субстанцій у фармацевтичну практику.
ВАЛІДАЦІЯ СПЕКТРОФОТОМЕТРИЧНОЇ МЕТОДИКИ ДЛЯ ПОРІВНЯЛЬНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ СТУПЕНЯ ВИЛУЧЕННЯ ПРИ ВИВЧЕННІ ДОСТАВКИ ЛІКАРСЬКОГО ЗАСОБУ ТИКАГРЕЛОРУ ЧЕРЕЗ НАЗОГАСТРАЛЬНИЙ ЗОНД IN VITRO
Мета роботи. Валідація спектрофотометричної методики кількісного визначення тикагрелору, для дослідження повноти ступеня вилучення, готового лікарського засобу Тикагрелор, таблетки, вкриті плівковою оболонкою, по 90 мг, за показниками cпецифічність, точність, правильність, лінійність у вивченому діапазоні концентрацій відповідно до вимог Державної Фармакопеї України (ДФУ). Моніторинг повноти вилучення генеричного та референтного препарату після доставки через назогастральний зонд для вивчення біоеквівалентності. Матеріали і методи. Матеріал дослідження - досліджуваний препарат Тикагрелор таблетки, вкриті плівковою оболонкою, по 90 мг (виробник - ТДВ «ІНТЕРХІМ», Україна), референтний препарат – БРИЛІНТА, таблетки, вкриті плівковою оболонкою, по 90 мг (виробник - АстраЗенека АБ). Робочий стандартний зразок (РСЗ) тикагрелору за СП 007-090/РСЗ-08.1 (виробник - ТДВ «ІНТЕРХІМ», Україна). рН-метр SevenEasy (Mettler Toledo, Китай), ваги лабораторні електронні AUX220 (SHIMADZU, Японія), магнітна мішалка ARE (VELP Scientifica, Італія), спектрофотометр UV-2401 PC (Shimadzu), мірний лабораторний посуд класу А. Пероральний шприц - трьохкомпонентний одноразовий стерильний з поліпропілену, назогастральний зонд - матеріал полівінілхлорид, трубка розмір – 8; внутрішній діаметр – 2,7 мм; довжина 1200 мм. Результати й обговорення Для розробки та валідації методики кількісного визначення тикагрелору, для дослідження повноти ступеня вилучення, готового лікарського засобу Тикагрелор, таблетки, вкриті плівковою оболонкою, по 90 мг, обрано смугу в абсорбційному електронному спектрі в області від 210 нм до 400 нм за довжини хвилі 300 нм. Валідацію методики було проведено за показниками cпецифічність, точність, правильність, лінійність у вивченому діапазоні концентрацій відповідно до вимог ДФУ. Діапазон її застосування лежить у межах 80 – 120 %. Методика є специфічною та характеризується належною точністю і правильністю, а також лінійною залежністю в досліджуваному діапазоні концентрацій, що дозволяє використовувати її для дослідження повноти ступеня вилучення лікарського засобу при проходженні через назогастральний зонд. Проведено моніторинг ентерального введення генеричного та референтного препарату для вивчення біоеквівалентності. Висновки. У роботі валідовано просту та експресну методику кількісного визначення тикагрелору спектрофотометричним методом. Доведено, що методика є специфічною та характеризується належною точністю і правильністю, а також лінійною залежністю в досліджуваному діапазоні концентрацій, що дозволяє використовувати її для дослідження повноти ступеня вилучення лікарського засобу при проходженні через НГ зонд. Встановлено, що досліджуваний та референтний препарати є еквівалентними за варіабельністю ступеня вилучення при доставці через НГ зонд (більш ніж 94 % тикагрелора вилучається після суспендування у воді та введення через НГ зонд діаметром 8 French), а ризик закупорки або непрохідності трубки низький, оскільки майже всі суспендовані частинки препарату пройшли після доставки ЛЗ через трубку НГ зонду.
ОТРУЄННЯ ДЕКСТРОМЕТОРФАНОМ ТА РОЗРОБКА МЕТОДИК ІЗОЛЮВАННЯ ЙОГО З ОБ’ЄКТІВ БІОЛОГІЧНОГО ПОХОДЖЕННЯ
Мета роботи. Дослідити ефективність вилучення декстрометорфану з біологічного матеріалу (печінки) відомими в токсикологічному аналізі методами (Васильєвої О.О., Стаса-Отто, Крамаренка В.П.) і розробити ефективні методики його ізолювання з об’єктів біологічного походження (печінки та сечі). Матеріали і методи. Дослідження виконані із субстанцією декстрометорфану гідроброміду (серія № 6700-34-1, Fagron GmbH & Co. KG, Німеччина). У роботі використовували реактиви: хлороформ, діетиловий етер, гексан, амонію сульфат; 10 % розчин оксалатної кислоти, 0,02 моль/л розчин сульфатної кислоти, 1 моль/л розчин кислоти хлоридної, 25 % розчин аміаку, 10 % розчин натрій гідроксиду. Для центрифугування використовували центрифугу ОПН-8. Спектрофотометричні вимірювання проводили на спектрофотометрі Lambda-25 (PerkinElmer, USA). Результати й обговорення. Встановлено, що найвищий ступінь вилучення декстрометорфану (39 %) досягається при використанні метода Крамаренка В.П., тоді як загальними методами ізолювання Васильєвої О.О. та Стаса-Отто екстрагується лише 16 та 33 % речовини відповідно. Розроблено методику ізолювання декстрометорфану з біологічного матеріалу, для підкислення якого використовували 1 моль/л розчин хлоридної кислоти (рН=2-3). Гексан використовували як екстрагент домішок з кислого середовища. Для екстракції декстрометорфану з лужного водного середовища використовували хлороформ. рН середовища (10-11) встановлювали додаванням 10 % розчину натрій гідроксиду. Розроблена методика дозволила збільшити ступінь вилучення декстрометорфану з біологічного матеріалу до 60 %, із сечі – до 89 %. Висновки. Метод Крамаренка В.П. є найбільш ефективним методом ізолювання декстрометорфану (ступінь вилучення близько 40 %) із загальноприйнятих методів. Розроблено ефективніші, за ступенем вилучення, методики ізолювання декстрометорфану, в яких для очищення витяжки від домішок запропоновано використовувати їхнє екстрагування гексаном з хлориднокислого середовища (рН 2-3), а після очищення витяжки декстрометорфан екстрагується хлороформом з лужного середовища (рН=10-11).
ЗНИЖЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ТА БЕЗПЕКИ ЛІКІВ ПРИ ГОЛОВНОМУ БОЛЮ: ОГЛЯД ЛІТЕРАТУРИ
Мета дослідження. Проаналізувати сучасні дані щодо фармакодинаміки лікарських засобів для менеджменту головного болю, оцінтити можливі причини зниження їх ефективності та безпеки, а саме розвитку медикаментозно-індукованого болю та залежності/залежноподібної поведінки. Матеріали і методи. За допомогою пошукових баз Google Scholar, PubMed та Consensus було відібрано й проаналізовано метааналізи, дані реєстрів, оглядові та оригінальні дослідження, опубліковані у 2020-2025 роках. Результати й обговорення. Результати аналізу літератури свідчать, що ефективність лікарських засобів при головному болю значною мірою залежить від його типу, тяжкості перебігу та своєчасності прийому, проте навіть за дотримання рекомендованих схем лікування спостерігається поступове зниження результативності при частому або неконтрольованому застосуванні. Надмірне чи неправильне використання лікарських засобів для менеджменту головного болю, зокрема анальгетиків, в тому числі опіоїдів, нестероїдних протизапальних засобів, триптанів, сприяє розвитку медикаментозно-індукованого головного болю, толерантності, залежності чи залежноподібної поведінки. Важливу роль у хронифікації больового синдрому відіграють центральна сенситизація, нейроімунні та епігенетичні механізми, які підтримують патологічну збудливість нейронів навіть після усунення первинного подразника. Дані міжнародного реєстру DMKG підтверджують тенденцію до зниження ефективності анальгетиків і триптанів зі збільшенням частоти нападів головного болю, незалежно від наявності абузусного синдрому. Висновки. Часте або неконтрольоване застосування лікарських засобів при головному болю призводить до зниження їх ефективності та розвитку медикаментозно-індукованого головного болю, що асоціюється із виникненням залежності/залежноподібної поведінки.
ГАРМОНІЗАЦІЯ ЗАКОНОДАВСТВА УКРАЇНИ З ФАРМАКОНАГЛЯДУ: ВИКЛИКИ ТА ШЛЯХИ РЕАЛІЗАЦІЇ
Вступ. Фармаконагляд в Україні є критично важливою складовою системи охорони здоров’я. В умовах євроінтеграції гармонізація національної нормативної бази з законодавством ЄС є необхідною умовою для забезпечення високих стандартів безпеки пацієнтів та інтеграції у європейський фармацевтичний простір. Наказ МОЗ України від 27.12.2006 № 898 (у редакції наказу № 996 від 16.09.2016) був розроблений з урахуванням європейських підходів того часу. Однак суттєві оновлення європейського законодавства (GVP) у 2012 та 2017 роках, а також прийняття нового Закону України «Про лікарські засоби» № 2469-IX у 2022 році створили правову прогалину. Приведення вітчизняного законодавства у відповідність до актуальних норм ЄС та нового Закону стало провідним завданням сьогодення. Мета роботи. Порівняти вимоги до здійснення фармаконагляду в Україні та ЄС, ідентифікувати розбіжності та розробити зміни до національних нормативних документів з метою їх гармонізації з міжнародними стандартами. Матеріали та методи. У роботі використано бібліосемантичний, аналітичний методи, метод експертних оцінок та моделювання. Результати та обговорення. Порівняльний аналіз чинного Порядку здійснення фармаконагляду (наказ № 898) та Закону України «Про лікарські засоби» (2002) із Директивою 2001/83/EC, рекомендаціями GVP EC та новим Законом № 2469-IX виявив низку невідповідностей. Вони стосуються як термінологічного апарату, так і регулювання критичних процесів. Встановлено необхідність внесення змін до наказу МОЗ № 898, «Настанови. Лікарські засоби. Належні практики фармаконагляду» (наказ МОЗ № 620) та наказу МОЗ № 650 щодо атестації працівників. За результатами аналізу автором запропоновано конкретні зміни до регуляторних актів для усунення розбіжностей у процедурах моніторингу безпеки, аудиту та звітування. Висновки. Проведене дослідження підтвердило наявність системних розбіжностей у термінології та підходах до здійснення критичних процесів фармаконагляду між чинною нормативною базою України та актуальним законодавством ЄС. Для забезпечення належного функціонування системи фармаконагляду та імплементації нового Закону України «Про лікарські засоби» необхідно внести комплексні зміни до відповідних вітчизняних нормативно-правових актів, зокрема в частині актуалізації термінології, вимог до уповноважених осіб, управління сигналами та звітування з безпеки.
ПОРІВНЯННЯ ЛІКАРСЬКИХ ФОРМ АНТИБІОТИКІВ У ПОЛЬЩІ ТА УКРАЇНІ ЗА КЛАСИФІКАЦІЄЮ AWARE
Метою роботи було проведення порівняльного аналізу антибактеріальних лікарських засобів, зареєстрованих у Польщі та Україні, відповідно до класифікації AWaRe Всесвітньої організації охорони здоров’я з урахуванням різноманітності лікарських форм, орієнтованості на вікові групи пацієнтів та принципів раціонального застосування антибіотиків. Матеріали і методи. Проведено описове порівняльне дослідження з використанням офіційних даних Державного реєстру лікарських засобів України та Польського реєстру лікарських засобів станом на початок 2025 року. Суцільна вибірка охоплювала 904 антибактеріальні лікарські засоби, зареєстровані в Україні, та 737 — у Польщі. Застосовано кількісний і структурний аналіз асортименту лікарських форм у межах груп Access, Watch і Reserve, зокрема співвідношення пероральних, парентеральних та інгаляційних форм, а також наявність лікарських засобів, адаптованих для педіатричного застосування та для пацієнтів із порушеннями ковтання. Результати й обговорення. Встановлено суттєві структурні відмінності між асортиментами антибактеріальних лікарських засобів двох країн. У Польщі переважали пероральні лікарські форми у групах Access (71,41%) та Watch (66,66%), тоді як в Україні їх частка була нижчою і становила відповідно 64,77% та 44,18%. Водночас в Україні домінували парентеральні лікарські форми, частка яких у групах Watch і Reserve досягала 55,08% та 67,91% відповідно, порівняно з 37,54% і 58,66% у Польщі. Педіатричні та адаптовані лікарські форми були більш представлені в Польщі (19,04% у групі Access та 17,85% у групі Watch), тоді як в Україні ці показники становили 17,61% та 9,61%. Інгаляційні антибактеріальні лікарські засоби переважно були представлені в Польщі (1,76% загального асортименту) та охоплювали всі групи AWaRe, тоді як в Україні вони обмежувалися двома лікарськими засобами групи Watch. Висновки. Структура асортименту антибактеріальних лікарських засобів у Польщі є більш збалансованою та різноманітною, з переважанням пероральних і пацієнт-орієнтованих лікарських форм, що сприяє амбулаторному лікуванню та реалізації принципів антимікробного стримування. Натомість український фармацевтичний ринок характеризується стаціонароорієнтованою моделлю з високою часткою парентеральних форм і обмеженою доступністю лікарських засобів, адаптованих для дітей та пацієнтів із порушеннями ковтання. Отримані результати свідчать про необхідність розширення асортименту пероральних і педіатрично орієнтованих антибіотиків в Україні з метою підвищення доступності препаратів першої лінії та узгодження з рекомендаціями ВООЗ щодо класифікації AWaRe.