ІНТЕГРАЦІЯ ЗАСОБІВ ФІЗИЧНОГО ВИХОВАННЯ В РЕАБІЛІТАЦІЙНУ МЕДИЦИНУ - Баландюк, Д. В.; Новакова, Л. В. (Медсестринство, 2024)
Вступ. Фізичне виховання є невід’ємною частиною комплексної фізичної терапії, спрямованої на відновлення фізичних функцій та поліпшення якості життя пацієнтів. Фізичне виховання в реабілітаційній медицині займає важливе місце, оскільки воно сприяє відновленню функцій опорно-рухового апарату, серцево-судинної та нервової систем. Основними цілями фізичного виховання в контексті фізичної терапії є підвищення функціональної активності пацієнта, поліпшення його загального фізичного стану, профілактика ускладнень і забезпечення соціальної адаптації пацієнта після перенесення захворювань або травм. Мета роботи – обґрунтувати застосування фізичного виховання в реабілітаційній медицині. Основна частина. Фізичні вправи є основним засобом фізичного виховання і фізичної реабілітації, який забезпечує рухову активність людини та розвиток фізичних і психічних якостей. У загальному розумінні засоби фізичного виховання – це спеціальні дії або прийоми, які використовують з метою досягнення певних результатів у покращенні фізичного стану. Такі засоби можуть включати в себе як рухову активність, так і інші фактори, що впливають на здоров’я та відновлення фізичних функцій. Основними засобами фізичного виховання є фізичні вправи, що реалізуються в різних формах, таких, як спортивні ігри, побутові або професійні рухові дії, а також військові тренування. До додаткових засобів можна віднести використання природних чинників, наприклад сонячного випромінювання, свіжого повітря, води і землі, які мають позитивний вплив на організм і сприяють загальному оздоровленню. Дотримання гігієнічних норм, зокрема режиму дня, правильного харчування, відпочинку та праці, допомагає підтримувати організм в оптимальному стані. Засоби фізичної реабілітації поділяють на активні, пасивні та психорегулювальні. Активні засоби включають фізичні вправи, що забезпечуються контрольними дозами, завдяки чому відновлюється функціональна активність організму при травмах або захворюваннях. Пасивними засобами є такі методи, як масаж, фізіотерапія, мануальна терапія та вплив природних чинників, що зменшують біль, покращують кровообіг і стимулюють регенерацію тканин. Психорегулювальні засоби, зокрема аутогенне тренування, м’язова релаксація, спрямовані на відновлення психоемоційного стану, зниження рівня стресу і психічної напруги. Висновки. Комплексне застосування фізичних вправ, які реалізуються в різних формах, таких, як спортивні ігри, побутові або професійні рухові дії, а також військові тренування, в поєднанні із засобами фізичної реабілітації (активні, пасивні та психорегулювальні), є ключовим для досягнення максимальних результатів як у фізичному вихованні, так і у фізичній реабілітації.