ВІДНОВЛЕННЯ РУХОМОСТІ Й МОБІЛЬНОСТІ В НИЖНІХ КІНЦІВКАХ ПРИ МІННО-ВИБУХОВИХ ТРАВМАХ - Давибіда, Н. О.; Баврук, П. О.; Людвік, В. Є. (Медсестринство, 2024)
Вступ. Мінно-вибухові травми є одним з найсерйозніших видів ушкоджень, які часто трапляються за умов військових конфліктів і терористичних атак. Вони можуть призвести до значних руйнувань кістково-м’язової системи, ампутацій і втрати функціональності нижніх кінцівок. Відновлення рухомості й мобільності в таких випадках є надзвичайно складним процесом, який потребує комплексного підходу, що включає хірургічні втручання, реабілітацію та психологічну підтримку. Мінно-вибухові травми виникають унаслідок впливу вибухової хвилі, осколків та уламків, які призводять до тяжких поранень тканин, м’язів, кісток, судин і нервів. Часто це супроводжується множинними переломами, ампутаціями і великими дефектами шкіри та м’язів. Ураження нижніх кінцівок унаслідок вибухів викликає критичне порушення функцій ходьби і стабільності. Мета роботи – дослідити ефективність комплексів реабілітаційних заходів для відновлення мобільності в нижніх кінцівках при роботі з пацієнтами з мінно-вибуховими ураженнями нижніх кінцівок. Основна частина. Проведено аналіз ефективності реабілітаційних втручань для покращення якості життя пацієнтів з мінно-вибуховими ураженнями нижніх кінцівок. Розроблено реабілітаційну програму, спрямовану на оптимізацію відновлювального процесу в таких пацієнтів. При цьому враховано індивідуальні особливості та комплексний підхід, що забезпечує високу ефективність її застосування в широкого кола пацієнтів. Мінно-вибухові ураження є складними через специфічні особливості патогенезу, діагностики і терапії, а для реабілітологів – через поєднання порушень функціонування одразу декількох систем організму. Тому для ефективного відновлення функцій опорно-рухового апарату і максимального повернення працездатності пацієнтів застосовують комплексні програми фізичної реабілітації. Ми розробили загальні комплекси вправ для двох рухових режимів. Кожен комплекс підбирають індивідуально під пацієнта, змінюючи склад та кількість повторень вправ. Також варіативність вправ залежить від інвентарю і стану пацієнта. Для ускладнення та збільшення навантаження рекомендують виконувати їх у декілька підходів. При виникненні труднощів з виконанням тих чи інших вправ радять використовувати пасивну допомогу для розробки суглобів, м’язів та збільшення амплітуди руху. Висновки. Відновлення рухомості й мобільності в нижніх кінцівках при мінно-вибухових травмах є складним і тривалим процесом, що потребує мультидисциплінарного підходу. Хірургічні втручання, інтенсивна фізична реабілітація, протезування та психологічна підтримка допомагають пацієнтам повернутися до максимально активного і незалежного життя. Інновації в протезуванні та методах реабілітації дозволяють досягти значних результатів, покращуючи якість життя постраждалих.