ОБҐРУНТУВАННЯ ЗАХОДІВ ПРОФІЛАКТИКИ СИНДРОМУ ЕМОЦІЙНОГО ВИГОРАННЯ СЕРЕД СТУДЕНТІВ-МЕДИКІВ - Zolotarova, Zh. M. (Медична освіта, 2018)
Мета роботи – обґрунтувати заходи профілактики синдрому емоційного вигорання у студентів-медиків. Основна частина. Встановлено, що для 37,7 % опитаних студентів був характерний синдром емоційного вигорання, з них майже третина (27,8 %) мала синдром середнього рівня, 5,2 % – високого, і ще 4,8 % – критичного. Студенти з наявністю емоційного вигорання майже удвічі частіше, ніж їх колеги без ознак цього синдрому, оцінювали стосунки у своєму студентському середовищі як конфліктні та значно рідше вказували, що їх люблять і потребують у родині (16,8 % проти 9,6 % та 66,7 % проти 83,4 % відповідно, р<0,05). Показано, що емоційне вигорання у студентів-медиків часто супроводжується наявністю шкідливих звичок (64,2–75,0 %), нерегулярним і нераціональним харчуванням (71,6 %), незадовільним психологічним (64,2 %) та фізичним (44,2 %) станом. Виявлено, що, cтуденти-медики із наявністю вигорання удвічі частіше, порівняно із респондентами без ознак синдрому, вважали, що стреси постійно супроводжують їх життя – 64,2 % проти 35,7 % відповідно (р<0,001) і, попри високий рівень усвідомлення такими студентами потреби в психологічній допомозі (73,7 %), тільки 6,3 % зверталися за нею і практично половина (48,9 %) не знала, де її отримати. Висновок. Для запобігання виникненню та розвитку синдрому емоційного вигорання серед студентів-медиків необхідно на рівні закладу вищої освіти розробити комплекс заходів, спрямованих на формування сприятливого освітнього середовища та можливості отримати при потребі кваліфіковану психотерапевтичну допомогу.