КОНЦЕПТ ІНШОМОВНОЇ КОМУНІКАТИВНОЇ КОМПЕТЕНТНОСТІ ЯК СКЛАДНИК ПІДГОТОВКИ ЗДОБУВАЧІВ ВИЩОЇ МЕДИЧНОЇ ОСВІТИ - Ворона, І. І.; Єлагіна, Н. І.; Федчишин, Н. О. (Медична освіта, 2025)
Анотація. У статті розглянуто теоретичні аспекти іншомовної комунікативної компетентності здобувачів вищої медичної освіти, проаналізовано зміст понять «комунікація», «мовна комунікація», «іншомовна професійна комунікація», «іншомовна комунікативна компетентність». Зазначено, що для розвитку медицини та системи охорони здоров’я населення потрібно застосовувати здобутки у галузі медицини інших країн. Для цього важливу роль відіграють саме знання іноземної мови та можливість іншомовної комунікації із фахівцями з інших країн. Саме тому іншомовна комунікативна компетентність є необхідним складником професійної компетентності майбутнього працівника сфери медицини. Установлено, що іншомовна комунікативна компетентність – це інтегративна особистісно-професійна якість, яка визначає здатність та готовність фахівця до креативного вирішення практико-орієнтованих та комунікативних завдань у галузі професійноı̈ діяльності та іншомовного професійно орієнтованого спілкування. Основою формування іншомовної комунікативної компетентності є іншомовне професійне спілкування, яке охарактеризуємо як систему комунікативних норм, умінь і прийомів, яка дає змогу ефективно застосовувати іноземну мову для здійснення професійної комунікативної діяльності, брати участь у міжнародних проєктах, продовжити навчання в одній із зарубіжних країн, займатися науковими дослідженнями. Навчання іноземної мови за професійним спрямуванням у вищих медичних навчальних закладах забезпечує формування необхідної комунікативної спроможності у сферах професійного спілкування як в усній, так і в письмовій формі, навичок практичного володіння іноземною мовою в різних видах мовленнєвої діяльності в обсязі, що зумовлений професійними потребами, оволодіння новітньою фаховою інформацією через іноземні джерела.