ФРАЗЕОЛОГІЧНИЙ ФОНД ЛАТИНСЬКОЇ МОВИ ЯК ДЖЕРЕЛО ФОРМУВАННЯ ЛЕКСИЧНОЇ КОМПЕТЕНЦІЇ МАЙБУТНІХ ЛІКАРІВ - Kolodnytska, O. D.; Palasiuk, H. B.; Vorona, I. I. (Медична освіта, 2020)
У статті розглянуто латинські прислів’я та приказки, короткі цитати, вислови історичних осіб як засіб афористики; узагальнено значення вивчення латинських афоризмів, цитат, приказок і прислів’їв на заняттях із латинської мови студентами-медиками та їх еквівалентів англійською та українською мовами. Історично склалося так, що латина втратила свою комунікативну функцію, але набула великого історичного та освітнього значення, стала невичерпним джерелом загальнолюдської культури та сполучною ланкою між античністю і сучасністю. Вивчення латинської мови допомагає більш глибокому засвоєнню знань iз багатьох спеціальностей i відіграє важливу роль у художньому та естетичному вихованні майбутніх медиків. Фразеологічні фонди багатьох сучасних мов поповнилися латинськими та давньогрецькими афоризмами, які були запозичені новими мовами переважно через латинську мову. Фразеологічний фонд латинської мови налічує численні прислів’я та приказки, що увійшли до складу багатьох мов світу у перекладній формі. Багато латинських слів увійшло і в українську мову, і це не тільки міжнародна термінологічна лексика, якою користуються науковці в різних сферах знань, а й ті слова, що ми вживаємо повсякденно (форум – forum (Latin: forum), колега – colleague (Latin: collega), професор – professor (Latin: professor) та ін.). Латинська лежить в основі всієї медичної термінології, сприяючи тим самим міжмовній професійній комунікації. Вивчення латинської мови не лише ознайомлює з народною мудрістю (вивчення крилатих висловів, прислів’їв та приказок), а й закладає основи наукових знань, сприяє засвоєнню медичної термінології греко-латинського походження майбутніми лікарями та формуванню професійного мовлення, що дозволяє виконувати комунікативні завдання медичного працівника.