СТАРІСТЬ ЯК ПЕДАГОГІЧНА ПРОБЛЕМА - Федчишин, Н. О.; Єлагіна, Н. І.; Shevchuk, O. O.; Маковська, О. А. (Медична освіта, 2021)
У статті зроблено спробу обґрунтувати теоретико-методологічні засади феномену старості. Проаналізовано позитивні та негативні стереотипи, які пов’язані зі старінням і старістю в аспекті відносин між поколіннями. Розглянуто характеристики феномену старості, змісту, форм ставлення до людей похилого віку. Це має значимість на рівні особистісного розвитку, раціональної взаємодії поколінь, не менш важливими є соціально-економічні аспекти. Особливої ваги ця проблематика набрала на початку XXI ст., коли люди похилого віку опиняються на позиції соціальних аутсайдерів, а це має значення як для суспільства в цілому, так і для кожної людини. Обґрунтовано значущість звернення до теми, оскільки розвиток багатьох аспектів соціального життя обумовив значне зростання кількості людей похилого віку, а співвідношення між працюючими і пенсіонерами викликало тривоги економістів. Звернено увагу на демографічні зміни, які означають, що наше суспільство продовжує старіти, і переважання думки, що стара людина більше не потрібна, закцентовано увагу на важливості визнання сильних сторін старості та їх використання.