СИМУЛЯЦІЙНИЙ ТРЕНІНГ ЯК МЕТОДОЛОГІЧНИЙ ПІДХІД У ПІДГОТОВЦІ СТУДЕНТІВ ПРИ ВИВЧЕННІ ФАРМАКОЛОГІЇ - Voloshchuk N. І.; Denysiuk, O. M.; Pashynska, O. S.; Marynych, L. I. (Медична освіта, 2020)
На сьогодні в українських вищих медичних навчальних закладах симуляційні технології активно впроваджуються в освітній процес як для навчання студентів, так і для оцінки їх професійних навичок. Крім цього, навчання на основі моделювання може стати способом захисту медичних працівників та пацієнтів від непотрібних ризиків і лікарських помилок через брак практичного досвіду лікаря. Та, на жаль, порівняно з іншими країнами, наша робить перші кроки у цій сфері, особливо це стосується викладання фундаментальних дисциплін. Цей процес вимагає пошуку нових підходів до навчального процесу у викладачів і студентів. Мета нашого дослідження – обґрунтувати методичні підходи підвищення ефективності вивчення фармакології студентами ІІІ курсу медичного факультету через впровадження симуляційних методів навчання. При підготовці до дослідження було використано контент-аналіз із використанням сучасних медичних та науково-педагогічних Internet-джерел, бібліосемантичний, а також аналіз кінцевих продуктів діяльності. На кафедрі фармакології Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова була розроблена імітаційна ситуація за темою «Анафілактичний шок. Фармакологічна терапія», яка використовується в навчальному процесі. Викладачі та студенти відмічали високий рівень ефективності одночасного засвоєння теоретичного матеріалу та набуття практичних навичок на симуляторах-манекенах. Важливим моментом такого методологічного підходу є формування бази для розвитку клінічного мислення. Освітню симуляцію можна вважати важливою складовою підготовки до об’єктивного структурованого клінічного іспиту (ОСКІ). Таким чином, використання імітаційних технологій дозволяє оволодіти професійними практичними навичками на більш високому рівні, ніж лише теоретичний, та сприяє наблизити навчання на теоретичних кафедрах до практичної медицини, дозволяє перенести набуті компетенції в реальну клінічну діяльність.