Хімічний склад дентину зубів, уражених пришийковим карієсом, в залежності від глибини мікротріщин емалі - Yarova, S. P.; Zabolotna, I. I. (Клінічна Стоматологія, 2019)
У клініці часто діагностують пришийкові ураження: клиноподібний дефект, пришийковий карієс і тріщини. Пришийкова форма карієсу буває у 20–30% випадків. Резистентність до карієсу пов'язана з будовою і властивостями тканин зубів. Залишається актуальним виявлення нових етіопатогенетичних факторів їх розвитку, яке має як наукове, так і практичне значення. Мета дослідження – вивчити хімічний склад дентину зубів із пришийковим карієсом залежно від глибини мікротріщин емалі. Матеріали і методи. Об'єкт дослідження – 10 видалених за клінічними показниками зубів обох щелеп та їх повздовжні шліфи пацієнтів 25–54 років. Використовували растровий (скануючий) електронний мікроскоп JSM-6490 LV із системою енергодисперсійного рентгенівського мікроаналізу INCA Penta FETх3. Результати досліджень та їх обговорення. У хімічному складі дентину зубів, уражених пришийковим карієсом, методом мікрорентгеноспектрального аналізу визначили різницю у вмісті цинку залежно від глибини дефектів емалі (p<0,05). Дослідження провели в клінічно незмінених ділянках зразків (ріжучий край (горб), екватор) і в зоні каріозного дефекту (оклюзійна, приясенна стінки, серединна частина, 150 мк від неї). Кількість цинку була найбільшою в зонах ріжучого краю (горба) й екватора зубів з мікротріщинами І типу, оклюзійної стінки пришийкового карієсу зубів із мікротріщинами ІІ типу, приясенної стінки і серединної частини каріозного процесу, а також на відстані від неї зубів з мікротріщинами ІІІ типу, p<0,05. Алюміній вірогідно в більшій кількості визначили в дентині зразків із І типом дефектів емалі в усіх зонах каріозного дефекту, де співвідношення алюміній/цинк було суттєво більшим, ніж у зразках з менш глибокими мікротріщинами емалі, p<0,05. Висновки. Збільшення есенціальних і зменшення токсичних компонентів мікроелементного складу дентину відіграють суттєву роль у розвитку і прогресуванні патології твердих тканин зубів. Адекватна їх корекція повинна стати одним із концептуальних напрямків у сучасній профілактичній медицині. Визначені особливості перспективно використовувати для обґрунтування принципів лікування і профілактики зубів із тришийковим карієсом.