Гістологічні зміни структурних компонентів ясен при ліпополісахаридному пародонтиті - Беденюк, О. А.; Дзецюх, Т. І.; Беденюк, О. С.; Воробець, А. Б. (Клінічна Стоматологія, 2024)
Резюме. Запальні захворювання тканин пародонта є однією з найважливіших проблем у стоматології. Існує стійкий зв’язок між патологією пародонта і запальними захворюваннями шлунка. Мета дослідження – вивчити патоморфологічні зміни у тканинах пародонта щурів із генералізованим ліпополісахаридним пародонтитом, асоційованим з хронічним атрофічним гастритом. Матеріали і методи. Досліди виконані на білих безпородних щурах-самцях масою тіла 160 г. У процесі роботи використано 30 тварин. Дослідних тварин поділили на групи: перша – інтактні щури (контроль); друга – тварини з моделлю генералізованого ліпополісахаридного пародонтиту. Для морфологічного дослідження пародонта виділяли фрагмент верхньої щелепи. Гістологічні препарати вивчали за допомогою світлового мікроскопа SEOSCAN та фотодокументували за допомогою відеокамери Vision CCD Camera. Такі класичні методи досліджень дають можливість вивчити структуру тканин, а також характер і глибину морфологічних змін, послідовність розвитку деструктивних та регенераторних процесів. Результати досліджень та їх обговорення. Встановлено, що при генералізованому ліпополісахаридному пародонтиті відбувається реорганізація усіх структурних компонентів тканин ясен. Вона проявляється змінами епітелію в слизовій оболонці ясен, збільшенням зроговілого шару, зменшенням остистого шару, розширенням міжклітинних просторів, зростанням лімфоцитарної інфільтрації, набряком сполучної тканини слизової оболонки, розширенням, кровонаповненням вен і гемокапілярів, потовщенням стінки артерій, набряком аморфної речовини сполучної тканини й ушкодженням її волокнистих структур. Висновки. Супутній хронічний атрофічний гастрит суттєво погіршує патоморфологічну картину пародонтиту, індукованого у тварин ендотоксином грамнегативної мікрофлори ліпополісахаридом.