Поширеність аномалій зубних рядів у дітей 6–16 років - Смоляр, Н. І.; Лесіцький , М. Ю. (Клінічна Стоматологія, 2021)
Резюме. За останні роки спостерігається ріст поширеності зубощелепних аномалій (ЗЩА) серед дитячого населення, в Україні коливається від 65,70 до 83,33 %, що свідчить про варіабельність даних. Серед ортодонтичної патології особливе місце належить аномаліям зубних рядів, оскільки у структурі ЗЩА вонибувають найчастіше. Мета дослідження – оцінити поширеність аномалій зубних рядів у дітей. Матеріали і методи. Було обстежено 1167 дітей віком 6–16 років. Встановлено, що серед дітей з ортодонтичною патологією у структурі ЗЩА аномалії зубних рядів зустрічаються у (64,87±1,75) %. Поширеність аномалій зубних рядів зростає з 6 до 12 років – із (3,06±1,74) % до (58,82±4,87) %, р<0,001, а з 12 до 16 років відмічено тенденцію до зниження (з (58,82±4,87) % до (50,00±4,56) %), що може бути зумовлено процесами саморегуляції у результаті росту. Встановлено, що серед аномалій положення окремих зубів, найчастіше зустрічаються тортоаномалія (14,91±1,04) %, дистальне та вестибулярне положення (7,54±0,77) % та (7,40±0,77) %, відповідно. Результати досліджень та їх обговорення. Результати проведених досліджень показують, що скупчення зубів буває в середньому в (22,79±1,23) % дітей та у (35,80±1,76) % осіб серед дітей із ЗЩА. У період раннього змінного прикусу скупчення зубів зустрічається у (10,36±1,50) % випадків, у період пізнього змінного прикусу кількість таких дітей достовірно зростає до (20,00±2,29) %, а у постійному прикусі – до (36,24±2,27) %. Аномалії форми зубних рядів бувають у (20,22±1,18) % дітей. Результати дослідження свідчать, що в середньому діастеми зустрічаються у (8,48±0,82) % обстежених та у (13,32±1,25) % дітей із ЗЩА, а треми – у (3,86±0,32) % обстежених та у (6,06±0,88) % серед дітей із ЗЩА. Висновки. Отримані дані свідчать про необхідність планових оглядів у дитячих садках та школах для виявлення дітей, які мають фактори ризику виникнення зубощелепних аномалій та потребують ортодонтичного лікування, що знизить відсоток переходу патології у більш тяжчі форми. У дітей в період тимчасового та раннього змінного прикусів необхідно проводити профілактичні заходи з метою стимуляції саморегуляції зубощелепних аномалій та мотивувати батьків до профілактичного протезування.