Ефективність лікувальних заходів за даними параклінічних індексів у хворих на генералізований пародонтит початкового – І ступеня, асоційована з груповою приналежністю крові - Bandrivskyi, Yu. L. (Клінічна Стоматологія, 2020)
Резюме. У статті представлена клінічна оцінка застосування поліпептидних препаратів для лікування генералізованого пародонтиту початкового – І ступеня. Генералізований пародонтит займає одне з провідних місць у структурі стоматологічних захворювань. Згідно з численними епідеміологічними дослідженнями, його поширення залежно від регіону та віку обстежених, сягає 40–100 %. Здійснений низкою дослідників аналіз захворюваності свідчить про постійне зростання його частоти, а значення цієї проблеми підкреслюється ще й тим фактом, що втрата зубів унаслідок пародонтиту в 4–5 разів більше, ніж унаслідок карієсу та його ускладнень. Мета дослідження – з’ясувати клінічну ефективність лікування генералізованого пародонтиту початкового – І ступеня із застосуванням поліпептидних препаратів. Матеріали і методи. Лікування генералізованого пародонтиту початкового – І ступеня за схемою, яку ми розробили, було проведено 56 особам основної та 49 хворим контрольної груп. Для кількісної оцінки клінічних ознак ураження пародонта використовували пародонтальний індекс, індекс кровоточивості ясен. Глибину пародонтальних кишень та втрату епітеліального прикріплення вимірювали градуйованим зондом та виражали у міліметрах. Для вивчення ступеня і характеру резорбції міжальвеолярних перегородок кістки альвеолярних відростків проводили рентгенологічне обстеження за допомогою панорамної рентгенографії й оцінювали дані за рентгенологічним індексом Fuch (Rtg). Комбінований індекс гігієни визначали, підсумовуючи середні значення окремих індексів, і ділили отриману суму на кількість індексів. Статистичну обробку результатів досліджень здійснювали за допомогою загальноприйнятих методів варіаційної статистики. Результати досліджень та їх обговорення. Аналіз проведених досліджень показав, що у результаті застосування запропонованого нами лікувального комплексу, що містив поліпептидні препарати місцевої і загальної дії, у хворих на ГП початкового – І ступеня основної групи, динамічнішим було покращення індексів кровоточивості та рухомості зубів у носіїв В (ІІІ), р, р1<0,01 та АВ (IV) груп крові, при цьому в носіїв В (ІІІ) групи крові було кращим відновлення епітеліального прикріплення, р, р1<0,05. Зміни значень глибини пародонтальних кишень, пародонтального індексу у хворих на ГП початкового – І ступеня, незалежно від групової приналежності крові, впродовж лікування не відрізнялись між собою, р1, р2, р3>0,05. Звертало увагу, що у пацієнтів із ГП початкового – І ступеня з 0 (І) групою крові найменшими були значення Rtg-індексу рецесії ясен стосовно аналогічних даних у носіїв А (ІІ), р1<0,05, В (ІІІ) та АВ (IV) групами крові, р2, р3<0,01. При цьому найгірша гігієна визначалась у хворих на ГП початкового – І ступеня з А (ІІ) групою крові стосовно даних у осіб з 0 (І), р1<0,05, та В (ІІІ) та АВ (IV) групами крові, р2, р3<0,01. Висновки. Оцінка стану тканин пародонта у хворих на ГП початкового – І ступеня з різною груповою приналежністю крові через 12 місяців після лікування показала, що стабілізація стану тканин пародонта у хворих основної групи досліджувалась у (83,93±4,91) % осіб проти (12,25±4,68) % пролікованих контрольної групи (р<0,01). Стан тканин пародонта «без змін» визначали у (8,93±3,81) % осіб основної групи проти (8,16±3,91) % хворих контрольної групи, р>0,05. «Наростання» явищ у тканинах пародонта спостерігали у (7,14±3,44) % пролікованих основної групи та у (79,59±5,75) % хворих контрольної групи, р<0,01, що вказує на ефективність застосування запропонованої нами терапії.