ХВОРОБА РЕЙТЕРА У ПРАКТИЦІ ІНФЕКЦІОНІСТА - Копча, В. С. (Інфекційні хвороби, 2025)
Хвороба Рейтера (синдром Рейтера – СР) – це інфекційно-алергічний реактивний стан, який виникає після гострих урогенітальних (уретрит, цистит, цервіцит) або кишкових інфекцій і супроводжується хронологічно пов’язаними з ними переважно асиметричним олігоартритом нижніх кінцівок, супутніми офтальмологічними (кон’юнктивіт, увеїт) та/або шкірно-слизовими змінами (гіперкератоз, дактиліт, уретрит, цирцинарний баланіт і стоматит). Виділяють урогенітальну та ентероколітну форму захворювання, а за особливостями перебігу – гостру, підгостру і хронічну форми. Згідно із сучасними поглядами, СР є мультисистемним захворюванням, яке переважно реєструється у молодих чоловіків, позитивних за лейкоцитарним антигеном B27 людини, і супроводжується не тільки реактивними змінами, але й специфічним інфекційним артритом. Наведено опис клінічного випадку цієї недуги.