РОЛЬ DR-ЛОКУСУ ГІСТОСУМІСНОСТІ ЛЮДИНИ У ФОРМУВАННІ ІНФЕКЦІЙНОГО ПРОЦЕСУ ПРИ ГЕРПЕСВІРУСНІЙ ІНФЕКЦІЇ IV ТИПУ (ЕПШТЕЙНА-БАРР) - Маврутенков, В.В. (Інфекційні хвороби, 2013)
Предметом дослідження є поліморфізм генів DRB1-локусу HLA класу ІІ в осіб з різними клінічними варіантами інфекції, спричиненої вірусом Епштейна-Барр (ВЕБ). З цією метою за допомогою полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) було проведено типування нуклеотидної послідовності генів DRB1-локусу, а також ДНК ВЕБ, які отримані з лімфомоноцитів периферичної крові. У результаті досліджень було показано, що алель DRB1*04 – ген-протектор, який забезпечує субклінічній перебіг інфекції та пригнічення персистування ДНК ВЕБ у лімфомоноцитах периферичної крові. Люди, які мають алелі DRB1*13 (06) та DRB1*16 є найбільш вразливими щодо розвитку інфекційного мононуклеозу і лімфопроліферативних захворювань, що асоціюються з ВЕБ-інфекцією. Алель DRB1*13 (06) є предикатом схильності до персистенції ДНК ВЕБ у лімфомоноцитах периферичної крові. Наявність у DR-локусі ІІ класу HLA алелі DRB1*07 вказує на високий ризик виникнення тромбоцитопенії в умовах ВЕБ-інфікування.