ТОЛЕРАНТНІСТЬ ДО БЕНЗИЛПЕНІЦИЛІНУ CORYNEBACTERIUM DIPHTHERIAE - Гладка, О.А.; Мотика, О.І. (Інфекційні хвороби, 2013)
Досліджено чутливість до бензилпеніциліну 47 штамів С. сіірпіпегіае, виділених у Львівській області у 1986-2004 рр., за допомогою методу розведень у живильному бульйоні з визначенням мінімальної пригнічуючої та мінімальної бактерицидної концентрацій (МПК і МБК) і методу паперових дисків. Всі штами були чутливі до пеніциліну за результатами традиційних для практики методів: зони затримки росту становили 20-30 мм, МПК - 0,035-0,5 мкг/мл. МБК пеніциліну перебувала в межах 0,07-16,0 мкг/мл. У 20 - (42,6±7,3) % - штамів співвідношення МБК/МПК складало > 32, що дозволило вважати їх толерантними до пеніциліну. Достовірної різниці в кількості пеніцилін-толерантних культур серед штамів різних біоварів і серед токсигенних й нетоксигенних штамів не виявлено. Близько половини - (46,8±7,3) % -штамів С. сіірпіпегіае характеризувались високими МБК пеніциліну (>4 мкг/мл). Отримані в ході роботи результати свідчать про необхідність зваженого ставлення до пеніциліну як препарату вибору при дифтерійній інфекції.