Механізми впливу техніки масажу Ток Сен на хронічний м’язовий біль у спині - Чоповський, Дмитро (Вісник медичних і біологічних досліджень, 2026)
Хронічний неспецифічний біль у попереку підтримується поєднанням периферичної механічної гіпералгезії та змін центральної модуляції болю, тому зіставлення стандартизованих механічних впливів має практичну цінність. Мета роботи – порівняти клінічні та сенсорні ефекти трьох механічних моделей впливу за однакової тривалості курсу. Проведено проспективне рандомізоване контрольоване дослідження із засліпленням оцінювача в 96 пацієнтів, які отримали 10 процедур по 30 хвилин протягом 4 тижнів за ударно-вібраційною (УВ), класичною мануальною (КМ) або міофасціальною (МФ) моделлю. Вихідна інтенсивність болю за числовою рейтинговою шкалою становила 5,9±1,3 бала. Через 2 тижні після завершення курсу інтенсивність болю знижувалася в усіх групах, причому найбільша редукція спостерігалася в УВ групі, проміжна – у МФ, найменша – у КМ. Частка учасників, які досягли клінічно значущого зменшення болю щонайменше на 2 бали, становила 81,3 % в УВ групі, 75,0 % у МФ та 62,5 % у КМ, що відображало відмінності не лише в середніх значеннях, а й у ймовірності досягнення відчутного полегшення на рівні окремого пацієнта. Поріг больової чутливості до тиску зростав відповідно на 0,95; 0,72 і 0,61 кг/см². Функціональні обмеження за індексом інвалідизації зменшувалися на 8,4, 11,6 і 7,5 відсоткового пункту, при цьому найбільший функціональний виграш реєструвався в МФ групі, що вказувало на відмінності профілю відповіді між моделями механічного впливу. Практична значущість полягає в тому, що за однакової тривалості курсу та стандартизованих зон впливу механічні моделі демонструють різні переваги, тому вибір втручання може орієнтуватися на домінуючий клінічний запит: підвищення ймовірності швидкого клінічно значущого зниження болю, або пріоритетне покращення повсякденної функції, з урахуванням профілю переносимості Отримано: 07.10.2025 | Переглянуто: 30.01.2026 | Прийнято: 24.02.2026